ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/20701/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року (головуючий суддя Кучми К.С.) 
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 16.07.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті їй сум пенсії, що підлягали виплаті її чоловіку ОСОБА_2 , але були недоодержані ним у зв`язку із його смертю, на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 160/5651/22 у розмірі 213 593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі №160/1256/23 у розмірі 24 000 грн.;
- зобов`язати відповідача виплатити їй недоодержану пенсію її чоловіка ОСОБА_2 на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 160/5651/22 у розмірі 213 593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі №160/1256/23 у розмірі 24 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що за життя її чоловік ОСОБА_2 був пенсіонером, якому був проведений перерахунок пенсії на виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 160/5651/22 у розмірі 213 593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі №160/1256/23 у розмірі 24 000 грн. та нараховано доплату у сумі всього 237 593,63 грн., яка залишилась не виплаченою. Вона як дружина має право на отримання невиплачених її чоловікові сум пенсії, проте відповідач у такій виплаті відмовив, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року позов - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 04.06.2025 року щодо виплатити недоодержаної пенсію її чоловіка ОСОБА_2 на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 160/5651/22 у розмірі 213 593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі № 160/1256/23 у розмірі 24 000 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2025 року про виплату недоодержаної пенсію її чоловіка ОСОБА_2 на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі №160/5651/22 у розмірі 213 593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі № 160/1256/23 у розмірі 24 000 грн., відповідно до положень ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1994 року №2262-XII, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позову – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду віл 09.06.2022 р. у справі №160/5651/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 р., ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.12.2019 р. по 31.08.2022 р. у сумі 213593,63 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 р. у справі №160/1256/23, яке набрало законної сили 25.05.2023 р., ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.09.2022 р. по 31.08.2023 р. у сумі 24 000 грн. Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області, розглянувши звернення позивача, листом від 01.07.2025 року №29409-23578/Д-01/8-0400/25 повідомило про те, що відповідно до ст.61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв?язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім?ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Так, ст.52 КАС України закріплені положення процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником. Отже, для забезпечення виконання рішень суду в частині виплати коштів позивачу рекомендовано звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідними заявами про заміну сторони по справі, оскільки іншого чинним законодавством не передбачено. Проте як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, позивач до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповідною заявою про заміну сторони по справі не зверталася. 3 урахуванням наведеного вище, у відповідача, розглядаючи звернення, підстави для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за наявними обставинами були відсутні. Враховуючи викладене вище, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 року відкрито апеляційне провадження у справи та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів.
У період з 06.04.2026 до 10.04.2026 суддя Дурасова Ю.В. брала участь у онлайн-підготовці суддів апеляційних адміністративних судів згідно Календарного плану підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2026 рік.
У період з 14.04.2026 до 15.04.2026 суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні.
Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вказує на висновки сформовані у постановах Верховного суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а, від 09.06.2022 року у справі №200/1094/18-а, від 16.03.2023 року у справі №420/288/21.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що 20.12.1975 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований шлюб (актовий запис №178). Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_4 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.1977 року.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дніпрі у віці 71 років, актовий запис №1126 та видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .
Згідно із довідкою від 17.04.2025 року, складеної Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, вбачається, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.08.1981 р. (померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ) знятий з реєстрації 20.03.2025 року. На момент смерті разом з померлим була зареєстрована: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по дату видачі довідки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі №160/5651/22, яке набрало законної сили 12.07.2022, позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, а саме:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" №33/24/С-6992 від 15.03.2022 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" №33/24/С-6992 від 15.03.2022 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у справі №160/1256/23, яке набрало законної сили 25.05.2023 року, позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, а саме:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні нарахування та виплати з 01.09.2022 року щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000 грн., відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 01.09.2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713.
04.06.2025 р. та 23.06.2025 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, у якій просила здійснити виплату сум пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 12.06.2025 року №2675921001/Д-01/8-0400/25, та від 01.07.2025 року №29409-23578/Д-01/8-0400/25 на звернення позивача від 04.06.2025 і 23.06.2025 повідомлено, наступне:
«… ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 160/5651/22, яке набрало законної сили 12.07.2022, ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 у сумі 213 593,63 грн.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №160/1256/23, яке набрало законної сили 25.05.2023, ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 у сумі 24 000 грн.
Відповідач зазначає, що для вирішення питання виплати недоотриманих доплат за рішеннями суду за померлого ОСОБА_2 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) органу Пенсійного фонду України та надати відповідні документи.
Позивачка вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті їй сум пенсії, що підлягали виплаті її чоловіку ОСОБА_2 , але були недоодержані ним у зв`язку із його смертю, на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 160/5651/22 у розмірі 213 593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі №160/1256/23 у розмірі 24 000 грн.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 
Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім?ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідач зазначає, що для вирішення питання виплати недоотриманих доплат за рішеннями суду за померлого ОСОБА_2 необхідно особисто звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) органу Пенсійного фонду України та надати:
- заяву встановленого зразку (додаток 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених у військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за №135/13402;
- документ, який підтверджує проживання разом із пенсіонером на день його смерті;
- свідоцтво про смерть;
- документи, які підтверджують родинні стосунки;
- документ, що посвідчує особу заявника та рнокпп заявника;
- заяву про відкриття рахунку у будь якій банківській установі.
Належні пенсійні кошти, нараховані на виконання рішень суду, будуть виплачені при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили...».
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.
Статтею 8 Закону №2262-XII передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ст.10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно із ч.ч.2, 3 ст.51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. 
Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Статтею 61 Закону №2262-XII передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. 
Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Подібні положення передбачені також ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно із пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, відповідно до наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. 
При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
З огляду на викладене вище та враховуючи те, що звернення позивача до пенсійного органу за відповідними виплатами здійснено у межах шести місяців після смерті пенсіонера, докази щодо звернення інших члени сім`ї відповідно до ст.61 Закону №2262-XII до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за виплатою суми пенсії померлого у справі відсутні.
Отже, позивачка як дружина померлого має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців, але не була виплачена пенсійним органом останньому у зв`язку з його смертю.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. 
У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. 
Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Слід взяти до уваги, що Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а зазначив, що такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону №1058-IV та ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч.2 ст.52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
У свою чергу вказана норма ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» містить дві умови за якими неодержані суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців та можуть бути отримані членами сім`ї пенсіонера, у разі його смерті а саме: 
1) виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 
2) батькам і дружині (чоловіку), а також членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.
Відповідно до ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Матеріалами справи підтверджується, що 20.12.1975 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований шлюб (актовий запис №178). 
Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_4 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.1977 року.
При вирішенні спору суд враховує, що позивач як дружина померлого пенсіонера, що проживала разом з ним, у порядку ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ звернулася до відповідача із заявою про виплату сум пенсії, що підлягали виплаті його чоловікові ОСОБА_2 та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, з дотриманням строку, визначеного частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ.
При цьому, згідно із положеннями розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1, до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:
1) свідоцтво про смерть пенсіонера;
2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;
3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
Відповідно до положень розділу IV Порядку №3-1 заяви, які подаються відповідно до цього Порядку, реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсій згідно із Законом органу, що призначає пенсію.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.
Таким чином, суд зазначає, що прийняття певного рішення пенсійним органом за заявою позивача про виплату їй сум недоотриманої пенсії, відповідно до статті 61 Закону №2262-XII, залежить від результатів розгляду поданих нею документів, що віднесено до компетенції органу Пенсійного фонду України.
Натомість, у спірному випадку відповідач подані позивачем документи разом із заявою від 04.06.2025 р., ті від 23.06.2025 р. по суті не розглянув та відповідне рішення згідно із положеннями Порядку №3-1 не прийняв, попри те, що нею надані відповідні докази на підтвердження родинних зв`язків.
Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 
інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Згідно із ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції вважає, що вимога щодо зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її чоловіка ОСОБА_2 на підставі рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі №160/5651/22 у розмірі 213593,63 грн. та від 15.02.2023 року у справі №160/1256/23 у розмірі 24 000 грн., є передчасною, а тому у задоволенні цих вимог слід відмовити.
Виходячи з того, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, то в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Водночас, керуючись приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов обґрунтованого висновку, що з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.06.2025 року про виплату їй сум недоотриманої пенсії, відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновків суду.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.04.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова