ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34360/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 17.02.2026р. у справі № 160/34360/25	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії	

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025р. ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Дзісь А.Р., за допомогою засобів системи «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за якою судом першої інстанції 08.12.2025р. відкрито провадження у справі №160/34360/25 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує доплату до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - сума пенсії 23290,2 грн. Однак розмір пенсії з надбавками становить 20663,71грн., оскільки наявне обмеження індексації з 01.03.2023р. – 1684,27грн., з 01.03.2024р. – 40,10грн., з 01.03.2025 – 902,12грн. Позивач не погоджуючись із таким розрахунком пенсії звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, без урахуванням обмеження індексації, але відповідач за результати розгляду поданого звернення листом від 21.11.2025р. відмовив у перерахунку пенсії позивача, зазначивши, що пенсію розраховано згідно чинного законодавства та відсутні підстави для проведення перерахунку. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України тому просив суд : - визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження основного розміру пенсії позивача , гарантованого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; - зобов`язати відповідача здійснити перерахунку пенсії позивачу починаючи з 29.10.2025р. у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, без урахуванням обмеження індексації.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026р. у справі №160/34360/25 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
Відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 26.02.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №160/34360/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 05.05.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Відповідач – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 17.02.2026р. та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у цій справі рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 17.02.2026р. залишити без змін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі – ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023р. № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. №345-VI (далі - Закон № 345-VI).
Позивач 29.10.2025р. звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку та виплати пенсії у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу) визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, без урахування обмеження індексації.
Відповідач у листі №65504-51397/М-01/8-0400/25 від 21.11.2025р. зазначив, що страховий стаж, зарахований позивачу по 31.08.2016р. складає 32 роки 1 місяць 11 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 1 на підземних роботах - 25 років.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,57083 (32 роки + 25 років х 12 місяців) + 1 місяць) : 12 : 100).
Пенсію обчислено відповідно до статей 27 і 28 Закону №1058 виходячи із заробітної плати за даними, що містяться у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.07.2000р. по 31.10.2010р.. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 3,26602. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки, із застосуванням коефіцієнтів у розмірі 1,17, 1.11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 1,115 складає 29112,75 грн. (3764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 x 1,197 x 1,0796 х 1,115 = 8913,83 грн. х 3,26602).
3 урахуванням вищезазначених вимог законодавства загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.11.2025р. складає 20663,71 грн., у тому числі: 
- 16618,43 грн – основний розмір пенсії (29112,75 грн х 0,57083);
- 755,52 грн – доплата за 32 роки понаднормативного стажу (2361,00 грн х 32 %);
- 5916,25 грн - доплата до пенсії по Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці»((29112,75 грн*80%)-(16618,43 грн + 755,52);
- 1684,27 грн – обмеження в індексації з 01.03.2023;
- 40,10 грн – обмеження в індексації з 01.03.2024;
- 902,12 грн – обмеження в індексації з 01.03.2025.
Не погодившись з такою відповіддю, вважаючи дії відповідача щодо здійснення розрахунку розміру пенсії меншому, ніж визначений ст.8 Закону України № 345-VI протиправними, представник в інтересах позивача звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Згідно із положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсійні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон №1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Згідно із ст. 1 Закону №1058-IV пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Сторонами не заперечується, що позивач, який відноситься до кола осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VI), отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Так, відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків їх заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналогічні гарантії закріплені у статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка визначає розмір пенсії за віком.
Аналіз норм ст. 8 Закону № 345-VI та ст. 28 Закону №1058-IV свідчить про те, що мінімальний розмір пенсії обрахований з розрахунку 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків, за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порядку відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря або три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
При цьому необхідно враховувати, що положеннями ст. 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію, тому цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені зазначеним Законом.
Отже, враховуючи положення ст. 8 Закону № 345-VI, колегія суддів вважає, що позивач у справі має право на пенсію за віком, яка має становити суму не менше 80 відсотків його заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, і спірними у цій справі є дії відповідача щодо обрахунку розміру пенсії позивача під час здійснення індексації його пенсії у 2025 році.
Так, відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
На реалізацію положень статті 42 Закону № 1058-IV Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 20.02.2019 №124, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).
Приписами пункту 1 та 2 Порядку №124 визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 5 Порядку №124, у 2019р. перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Отже, в силу приписів пункту 5 Порядку №124, у 2019 р. при перерахунку пенсій застосовувався показник середньої заробітної плати станом на 01 жовтня 2017 р.
Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).
У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
Відповідно до частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто, положення пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися у відповідності з частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у справі №160/28752/23 (постанова від 13.01.2025р.), у справі №400/4663/24 (постанова від 28.01.2025р.), у справі №160/6686/24 (постанова від 26.02.2025р.) та інших.
Також колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі №200/5836/24 не знайшов підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення у 2023 – 2025рр. проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема:
- у 2023 році 1,197 згідно із постановою № 168;
- у 2024 році 1,0796 згідно з постановою № 185;
- у 2025 році 1,115 згідно з постановою №209.
Таким чином, індексація пенсій у 2021 – 2025рр. повинна проводитись відповідно до постанови № 168, постанови № 185, постанови №209, Порядку № 124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796 та 1,115, відповідно.
Разом з тим, зазначеними постановами (№ 168, № 185, № 209) запроваджено обмеження розміру підвищення пенсії за результатами індексації - не більше 1500 грн.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами під час розгляду цієї справи судом, з 01.03.2023р. пенсію позивача підвищено на 3184,27 грн, у зв`язку з чим відповідач застосував обмеження індексації в сумі 1684,27 грн (різниця між фактичним підвищенням і граничним розміром), з 01.03.2024р. пенсію позивача підвищено на 1540,10грн, у зв`язку з чим відповідач застосував обмеження індексації в сумі 40,10 грн., з 01.03.2025р. розмір підвищення склав 2402,12грн, у зв`язку з чим відповідачем застосовано обмеження індексації у сумі 902,12грн.
Водночас, як зазначалося вище, відповідно до статті 8 Закону № 345-VI позивач має право на пенсію за віком у розмірі не менше 80 відсотків його заробітної плати (доходу), але не менш як три прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність, тоді як застосовані обмеження індексації (1684,27,40,10грн., 902,12 грн.) призвели до зменшення фактичного розміру пенсії до 20663,71грн. 
З урахуванням наведених норм законодавства та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування відповідачем обмежень індексації призвело до зменшення гарантованого мінімального розміру пенсії позивача, встановленого ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а отже є протиправним, у зв`язку з чим належним способом захисту порушених прав останнього є зобов`язання пенсійного органу здійснити з 29.10.2025р. перерахунок основного розміру пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 17.02.2026р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026р. у справі №160/34360/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 12.05.2026р. 

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов