СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/2919/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.
за участю представника Акціонерного товариства "Укртранснафта" та представника Приватного підприємства "Автомобільна компанія "Укравтоснаб"

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта" (вх. №717 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2026 (повний текст складено 19.03.2026) у справі № 922/2919/25 
за позовом Акціонерного товариства "Укртранснафта", м. Київ 
до Приватного підприємства "Автомобільна компанія "Укравтоснаб", м. Харків 
про стягнення 730 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Укртранснафта", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Автомобільна компанія "Укравтоснаб", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 730000,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо належної якості та/або комплектації поставленого товару за договором поставки №23-02/121-25 від 27.05.2025. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.03.2026 у справі №922/2919/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Автомобільна компанія "Укравтоснаб" на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" штраф у розмірі 73 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 8760,00 грн. В частині стягнення 657 000,00 грн – відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач неналежно виконав зобов`язання за договором поставки, укладеним за результатами публічної закупівлі, оскільки поставлений товар не відповідав погодженим сторонами технічним, якісним та комплектуючим характеристикам.
Суд встановив наявність конкретних відхилень від умов договору (інша модель товару, невідповідність потужності, некомплектність, відсутність підтвердження окремих характеристик), які відповідач у визначений строк не усунув, незважаючи на передбачену договором процедуру.
При цьому суд виходив з того, що у відносинах публічної закупівлі будь-які відступи від тендерної пропозиції та умов договору є недопустимими, незалежно від їх «несуттєвості», а зміна таких умов після укладення договору суперечить закону.
Доводи відповідача про ідентичність товару та незначність відмінностей відхилені судом, оскільки вони не спростовують факту невідповідності умовам договору. Так само відхилено аргументи щодо відсутності збитків, адже штраф має договірний характер і підлягає застосуванню за сам факт порушення.
З огляду на неусунення недоліків у встановлений строк, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування передбаченої договором штрафної санкції та відсутність підстав для її істотного зменшення.
Акціонерне товариство "Укртранснафта" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2026 у справі № 922/2919/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення штрафу у розмірі 657 000,00 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовну заяву Акціонерного товариства «Укртранснафта» в повному обсязі. Судові витрати покласти на Приватне підприємство "Автомобільна компанія "Укравтоснаб".
В обґрунтуванні апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:
- відповідач поставив товар, який не відповідав умовам договору за низкою характеристик, не усунув цих недоліків у встановлений строк та не довів наявності поважних причин такого невиконання. Відтак твердження суду про добросовісність відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи;
- зменшення штрафу на 90% фактично нівелює саму мету неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності за його порушення. На думку скаржника, таке істотне зменшення призводить до дисбалансу інтересів сторін і створює ситуацію, за якої відповідач фактично уникає відповідальності за тривале та повне невиконання договірних зобов`язань. Суд першої інстанції, зменшуючи розмір неустойки, не врахував критерії, сформовані у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/11733/18, зокрема ступінь виконання зобов`язання, причини його невиконання та поведінку боржника.
15.04.2026 від Приватного підприємства "Автомобільна компанія "Укравтоснаб" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Обґрунтовує свій відзив тим, що:
- висновки апелянта про недобросовісність є безпідставними, оскільки його поведінка під час виконання договору відповідала критеріям добросовісності. На його переконання, він своєчасно поставив товар, який фактично відповідає умовам договору на 99,9%, поніс усі витрати, пов`язані з поставкою та поверненням товару, а також діяв з наміром належного виконання зобов`язання;
- поставлені автобуси є придатними до експлуатації, а їх технічні характеристики є ідентичними заявленим, що підтверджується експертним висновком Торгово-промислової палати та позицією виробника. Виявлені розбіжності, на думку відповідача, мають виключно формальний або неістотний характер і не впливають на можливість використання товару за призначенням. Саме тому він вважає, що фактично виконав договірні зобов`язання;
- саме відповідач поніс реальні витрати у цих правовідносинах, пов`язані із закупівлею автобусів, їх транспортуванням та поверненням, тоді як позивач не довів наявності будь-яких збитків або негативних наслідків. Відсутність доказів збитків, на думку відповідача, свідчить про те, що заявлений розмір неустойки є надмірним і має характер не компенсації, а фактично покарання або способу збагачення позивача;
- суд правомірно зменшив штраф, адже відповідно до положень ст. 551 ЦК України та усталеної практики Верховного Суду, суд має дискреційні повноваження зменшувати розмір неустойки з урахуванням конкретних обставин справи.

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах суду.
У судове засідання від 27.04.2026 з`явився представник Акціонерного товариства "Укртранснафта" та представник Приватного підприємства "Автомобільна компанія "Укравтоснаб".

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини справи.
27.05.2025 між АТ "Укртранснафта" та ПП "АК "УКРАВТОСНАБ" (іменовані далі – сторони) укладено договір поставки № 23-02/121-25 (далі – договір).
Відповідно до п.1.1 договору на умовах цього договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (згідно з протоколом щодо прийняття рішення Уповноваженою особою з проведення публічних закупівель АТ "Укртранснафта" у місті Києві від 06.05.2025 № 149УОВ/3) постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки мототранспортні засоби для перевезення 10 і більше осіб (код 34120000-4 за ДК 021:2015) (UA-2025-04-14-010460-a) (автобус міжміський/приміський) (надалі за текстом - "товар"), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.
Відповідно до п. 2.1 договору номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації до даного договору, яка підписується уповноваженими представниками Сторін, що є Додатком № 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (надалі – "Специфікація").
Відповідно до п. 2.2 договору Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики товару визначена у Додатку № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (надалі – "Додаток № 2").
Відповідно до п. 2.3 договору якість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, зазначеним у технічній документації, згідно Держстандартів та технічних умов, встановлених для кожного виду товару, і повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника або сертифікатом відповідності (чи іншими документами, що підтверджують якість товару). 
Відповідно до п. 3.2 договору загальна сума договору становить: без ПДВ – 6083333,30 грн, крім того ПДВ – 1216666,66 грн. Разом з ПДВ – 7299999,96 грн.
Відповідно до п. 4.2 договору розрахунок за товар здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання електронного первинного документа (видаткової накладної), з урахуванням положень розділу 6 цього договору.
Відповідно до п. 5.8 договору покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з дати надходження товару (в тому числі кожної частини/партії товару) за місцем поставки товару перевіряє відповідність товару умовам договору та перевіряє достовірність даних, наведених в електронному первинному документі (видатковій накладній), та:
5.8.1. за відсутності заперечень щодо відповідності товару умовам договору та відомостям, наведеним в електронному первинному документі (видатковій накладній), уповноважений представник покупця з використанням ресурсів Сервісу iDocHUB накладає на електронний первинний документ (видаткову накладну) електронний підпис;
5.8.2. за наявності заперечень щодо відповідності товару умовам договору та/або відомостям, наведеним в електронному первинному документі (видатковій накладній), уповноважений представник покупця з використанням ресурсів Сервісу iDocHUB відхиляє електронний первинний документ (видаткову накладну), а також протягом 3 (трьох) робочих днів направляє постачальнику мотивоване заперечення проти такого підписання (далі – Мотивоване заперечення).
Відповідно до п. 5.9 договору у Мотивованому запереченні покупець письмово повідомляє постачальника про недоліки (в т.ч. щодо відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності товару (в тому числі кожної частини/партії товару). У цьому випадку складається акт виявлених недоліків товару, в якому, крім виявлених недоліків, зазначаються строки їх усунення постачальником, постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків товару.
Відповідно до п. 5.11 договору покупець протягом 3 (трьох) робочих днів після підписання постачальником в Сервісі iDocHUB електронного первинного документу (видаткової накладної) перевіряє відповідності товару умовам договору та/або даним, наведеним в електронному первинному документі (видатковій накладній), з урахуванням усунення постачальником недоліків та:
5.11.1. за відсутності заперечень, уповноважений представник покупця з використанням ресурсів Сервісу iDocHUB накладає на електронний первинний документ (видаткову накладну) електронний підпис;
5.11.2. у разі не усунення постачальником недоліків або виявлення інших недоліків в товарі (в тому числі кожної частини/партії товарів), уповноважений представник покупця з використанням ресурсів Сервісу iDocHUB відхиляє електронний первинний документ (видаткову накладну).
Відповідно до п. 5.12 договору датою поставки товару (в тому числі кожної частини/партії товару) та моментом отримання покупцем товару (в тому числі кожної частини/партії товару) від постачальника вважається дата підписання електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)) представником покупця.
Відповідно до п.5.13 договору прийом товару (в тому числі кожної частини/партії товару) покупцем за кількістю здійснюється у відповідності до товарно-супровідних документів згідно специфікації, за якістю – у відповідності до технічної документації та інших документів, що підтверджують якість товару (в тому числі кожної частини/партії товару).
Відповідно до п. 5.20 договору у разі передачі постачальником товару в асортименті, що не відповідає умовам цього договору, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Якщо постачальник передав покупцю частину товару, асортимент якого відповідає умовам цього договору, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми в повному обсязі; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товару в асортименті, який встановлено цим договором.
Відповідно до п. 5.21 договору у випадку передачі постачальником товару неналежної якості, покупець має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від постачальника за своїм вибором: 1) безоплатного усунення недоліків товару; 2) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. 
5.22. договору, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від цього договору в порядку, передбаченому договором, а у разі сплачених покупцем коштів - вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. 
Відповідно до п. 7.2 договору у випадку поставки некомплектного товару або товару неналежної якості (товар, який має приховані недоліки), постачальник зобов`язаний у термін не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дати відмови покупця від товару або в інший, обумовлений сторонами, строк, замінити товар на ідентичний належної якості та/або комплектації. При цьому постачальник несе витрати з заміни та доставки товару самостійно.
Відповідно до п. 7.3 договору якщо постачальник не здійснить заміну товару на ідентичний належної якості та/або комплектації, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми, визначеної у пункті 3.2. договору.
Відповідно до п.7.6 договору у випадку, якщо невиконання умов цього договору сталося з вини постачальника, покупець має право відмовитися від договору в порядку, встановленому в п. 11.2.1. цього договору.
Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до "31" липня 2026 року включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання.
Відповідно до п. 11.2 договору дострокове розірвання договору можливе лише за взаємною письмовою згодою сторін, що оформлюється шляхом укладання додаткової угоди до цього договору, крім випадків, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 11.2.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником зобов`язань за цим договором, в тому числі вимог пункту 5.26, покупець має право відмовитися від договору в односторонньому порядку шляхом направлення постачальнику повідомлення про таку відмову.
Відповідно до додатку № 1 до договору № 23-02/121-25 (Специфікація) найменування товару - Автобус ЗАЗ A08A2B-21 , кількість 2 шт. Загальна вартість товару за додатком № 1 (Специфікацією) складає: без ПДВ – 6083333,30 грн, крім того ПДВ – 1216666,66 грн. Разом з ПДВ – 7299999,96 грн. Умови поставки: DDP – згідно з "ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2020 року)". Місце поставки: згідно з додатком №2. Тара і упаковка не повертається, вартість тари/упаковки входить до вартості товару. Строк поставки: протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки від покупця. Гарантія: згідно з додатком № 2. товар постачається в робочі дні, протягом робочих годин покупця.
Відповідно до додатку №2 до договору № 23-02/121-25 Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики товару: Автобус міжміський/приміський. Повне найменування - марка і модель автобусу - Автобус ЗАЗ A08A2B-21. Потужність, к. с. - 138. Вогнегасники з масою вогнегасної речовини не менше 6 кг, од. - 2. Оброблення кузову - Оцинкована обшива, обробка анти гравійна нижньої частини кузова та наявність підкрилків на всіх колісних арках. 
17.06.2025 при перевірці працівниками АТ "Укртранснафта" поставленого ПП "АК "Укравтоснаб" товару було виявлено низку недоліків та відхилення від вимог договору, у зв`язку з чим було складено акт виявлених недоліків, який в той самий день направлено постачальнику.
Відповідно до вказаного вище акту товар не відповідає умов договору, а саме:
1. У назві, тип, модель автобусу; – у договорі зазначено "Автобус ЗАЗ A08A2B-21", згідно сертифікату відповідності завершеного колісного транспортного засобу та актів огляду реалізованого транспортного засобу №541/25/000021, №541/25/000022 від 11.06.2025 року зазначено "Автобус ЗАЗ A08A2B".
2. У договорі потужність двигуна у 138 к.с., згідно актів огляду реалізованого транспортного засобу №541/25/000021, №541/25/000022 від 11.06.2025 зазначено 134,64 к.с.
3. У договорі зазначено наявність вогнегасників об`ємом не менше 6 кілограм у кількості 2 одиниць у кожному автобусі, у фактично наявності по 1 одиниці у кожному автобусі.
4. Умовами договору передбачено "Оцинкована обшива, обробка анти гравійна нижньої частини кузова та наявність підкрилків на всіх колісних арках", фактично не можливо перевірити параметр "Оцинкована обшива" та відсутній будь який документ на підтвердження даного параметру.
Постачальник зобов`язується усунути вищевказані недоліки в термін: 5 робочих днів.
Відповідно до листа-пояснення постачальника (вих. №1 від 23.06.2025) щодо зауважень комісії з приймання товару за договором поставки мототранспортних засобів для перевезення 10 і більше осіб (автобус міжміський/приміський) від 27.05.2025 № 23-02/121-25, який укладений між АТ "Укртранснафта" та ПП "АК "Укравтоснаб, повідомив наступне:
1. Назву, тип, модель автобуса "ЗАЗ А08A2В-21" буде приведено у договорі, акті приймання-передачі та акті огляду реалізованого транспортного засобу у відповідність, згідно сертифіката відповідності. 2. Щодо потужності автобуса A08A2B. Максимальна потужність нетто - 99 кВт (134 к.с.) при 3000 хв-1. Потужність IFN - 103 кВт (140 к.с.) при 3000 хв-1 Обидва параметри нанесені на табличці двигуна (фото додається). В сертификаті типу зазначається тільки максимальна потужність нетто (п. 3.2.1.8 інформаційного документа у відповідності з діючою в Україні процедурою сертифікації). Потужність двигуна в режимі IFN (Intermittent Power, Maximum) це потужність двигуна, яка може бути розвинута на протязі однієї години в межах будь-якого 12-годинного періоду при роботі зі змінним навантаженням, згідно стандарту ISO 3046-1. Середній коэфіціент навантаження при цьому не повинен перевищувати 70% від максимальної потужності нетто. Даний параметр характеризує здатність двигуна видавати максимальну потужність за умови короткочаснихх пікових навантажень. 3. Щодо кількості вогнегасників - нами буде доукомплектовано кожен автобус ще одним вогнегасником об`ємом не менше 6 кг 4. Щодо параметру "Оцинкована обшива, обробка анти гравійна нижньої частини кузова та наявність підкрилків на всіх колісних арках" - автобус А08A2В має обшивку з алюмокомпозиту та склопластикових панелей. Нижні відсіки обшиті сталевим оцинкованим листом і покриті адгезійним грунтом і антигравійною мастикою, що забезпечує високий рівень захисту. Труби каркаса зсередини оброблені восковим складом, що є аналогом оцинковки. Дану інформацію можна перевірити в Технічних умовах ТУУ 29.1-25480917-247:2018 (додається). Враховуючи вищенаведене, просимо розглянути можливість укладання додаткової угоди, для виправлення технічних помилок, щодо назви та потужності поставлених автобусів.
Відповідно до листа покупця від 01.07.2025 за результатами розгляду листа-пояснення вих. № 1 від 23.06.2025 встановлено факт істотної невідповідності поставленого товару технічним та якісним характеристикам, визначеним у Додатку № 2 до договору поставки мототранспортних засобів для перевезення 10 і більше осіб (код 34120000-4 за ДК 021:2015) (автобус міжміський/приміський) від 27.05.2025 № 23-02/121-25 (надалі – договір). Вказані порушення є суттєвими та унеможливлюють прийняття товару покупцем. Таким чином, недоліки, виявлені при поставці товару за договором – не усунені, фактично поставлений товар не відповідає умовам договору, та не може бути прийнятий покупцем. Пропозиція про зміну технічних та якісних характеристик товару шляхом укладання додаткової угоди суперечить статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та п.19 постанови КМУ від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування” внесення змін до істотних умов договору, що знижують якісні та технічні характеристики товару - заборонено. Укладання додаткових угод можливе виключно за умови покращення характеристик предмета закупівлі.
Відповідно до листа постачальника (вих. № 1 від 11.07.2025) останній просив подовжити строк на усунення недоліків до 07.08.2025 та письмово повідомити про прийняте рішення.
15.07.2025 Акціонерне товариство "Укртранснафта" у відповідь на лист ПП "АК "Укравтоснаб" від 11.07.2025 № 1 щодо прохання про продовження терміну усунення недоліків товару, поставленого за договором поставки від 27.05.2025 № 23-02/121-25 повідомило, що постачальник в акті виявлених недоліків товару від 17.06.2025 зазначив, що зобов`язується усунути виявлені недоліки протягом 5 робочих днів. Однак, зобов`язання не було виконано в обумовлений термін. Визначений покупцем 20-денний строк для усунення недоліків закінчується 15.07.2025. Затримка в усуненні недоліків безпосередньо перешкоджає виконанню критично важливих виробничих завдань, пов`язаних із забезпеченням безперебійної діяльності об`єктів покупця, які віднесені до переліку особливо важливих об`єктів нафтогазової галузі та становлять стратегічне значення для енергетичної безпеки держави. З огляду на це, а також враховуючи нагальну потребу у поставці товару, не вбачається за можливе продовжити строк усунення недоліків товару за договором до 07.08.2025.
Позивач вказує, що до передбаченого договором строку постачальник не усунув недоліки раніше поставленого товару, у зв`язку з чим 17.07.2025 АТ "Укртранснафта" направило ПП "АК "Укравтоснаб" повідомлення про відмову від зобов`язань за договором та застосування оперативно-господарської санкції № 23-02/6/5188-25.
22.07.2025 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу претензію № 04-03/11/5316-25 від 22.07.2025 про сплату штрафу за невиконання умов договору.
Однак, вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до тендерної пропозиції ПП "Укравтоснаб" на закупівлю мототранспортних засобів для перевезення 10 і більше осіб (код 34120000-4 за ДК 021:2015) (автобус міжміський/приміський) у розділі ІІІ Технічна специфікація Інформація про необхідні технічні, кількісні та якісні характеристики предмету закупівлі, які вказують учасники відповідно до Додатку 1 до тендерної документації зазначено повне найменування марка і модель автобусу - Автобус ЗАЗ А08A2B-21. Потужність, к.с.-138. Вогнегасники з масою вогнегасної речовини не менше 6 кг, од. - 2 шт. Оброблення кузову - оцинкована обшива, обробка анти гравійна нижньої частини кузова та наявність підкрилків на всіх колісних арках.
Відповідно до експертного висновку № 0-3253 Запорізької торгово-промислової палати за результатами вивчення документів, наданих замовником експертизи ТОВ "ЗАЗ" та порівняння технічних характеристик і комплектації приміських автобусів модифікації А08A2В та модифікації А08A2В-21 встановлено: 
- є розбіжність по їх комплектації, а саме в частині конструктивних особливостей ременів безпеки пасажирських сидінь та в частині кольору кузова;
- обидва приміські автобуси модифікації А08A2В та модифікації А08A2В-21 є ідентичними транспортними засобами в частині технічних характеристик.
Відповідно до листа від 07.07.2025 ТОВ "ЗАЗ" висока корозійна стійкість кузова автобусу моделі А08A2В, виробництва ТОВ "ЗАЗ", забезпечується за рахунок виготовлення обшивки зовнішніх панелей з алюмокомпозиту та склопластикових панелей та покриття їх двома шарами грунта та поліуретановою емаллю. Вся обшивка відсіків нижнього поясу таких як акумуляторний відсік, відсік додаткового обігрівача, підкрилки колісних арок, яка піддається більшому впливу агресивних середовищ, виконана з оцинкованого листа і склопластику і покрита грунтом, емаллю та антигравійним складом. Для посилення корозійної стійкості труби каркаса додатково захищені зсередини восковим складом.
Відповідно до листа від 06.03.2026 ТОВ "ЗАЗ" "Автобус ЗАЗ А08A2B-21" та "Автобус ЗАЗ А08A2B" є ідентичними моделями транспортних засобів. Різниця між вказаними моделями автобусів, яка могла будь яким чином вплинути на експлуатаційні характеристики відсутня. Вказане підтверджується Експертним висновком Запорізької Торгово-промислової палати № 0/3253 від 11.07.2025 (далі - висновок), який був виконаний замовлення ТОВ "Запорізький автомобільний завод", тобто, заводу виробника транспортного засобу.
З огляду на викладене позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом. Місцевим судом частково позов задоволено, що стало підставою для звернення позивача до апеляційного суду зі скаргою.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Предметом розгляду у справі є вимоги Акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення з Приватного підприємства «АК «Укравтоснаб» штрафу у зв`язку з неналежним виконанням умов договору поставки, що полягало у поставці товару, який не відповідає погодженим технічним, якісним та комплектуючим характеристикам, а також у неусуненні виявлених недоліків у встановлений договором строк, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф у розмірі 730 000,00 грн.
Водночас предметом апеляційного розгляду є перевірка законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції саме в частині зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки апелянт оскаржує рішення лише у частині відмови у стягненні 657 000,00 грн та наполягає на необхідності задоволення позовних вимог у повному обсязі, тобто стягнення штрафу в повному розмірі, передбаченому договором.
Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції, місцевий господарський суд встановив, що між сторонами укладено договір поставки за результатами процедури публічної закупівлі, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався поставити позивачу товар із чітко визначеними технічними, якісними та комплектуючими характеристиками. Водночас суд дійшов висновку, що фактично поставлений відповідачем товар не відповідав умовам договору, зокрема щодо моделі, технічних параметрів, комплектності та окремих характеристик, що було зафіксовано позивачем у встановленому договором порядку.
Суд також встановив, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про виявлені недоліки, у передбачений договором строк їх не усунув та не здійснив заміну товару, у зв`язку з чим позивач правомірно відмовився від договору та нарахував штраф відповідно до його умов.
Разом з тим, місцевий суд, врахувавши обставини справи, характер порушення, поведінку сторін та відсутність доведених значних негативних наслідків для позивача, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, застосувавши надані йому законом дискреційні повноваження.
Колегія суддів погоджується із таким висновком місцевого суду і зазначає таке.
Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правовідносини із застосування неустойки (штрафних санкцій) за невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, правила її застосування, умови зменшення її розміру врегульовані положеннями ЦК України.
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.
Відповідно до ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.12.2019 справа № 904/4156/18.
Відповідно до п. 7.3 договору якщо постачальник не здійснить заміну товару на ідентичний належної якості та/або комплектації, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми, визначеної у пункті 3.2. договору.
У відповідності до пункту 7.3 договору розмір штрафу за не усунення недоліків товару становить 730000,00 грн (7 299 999,96 х 10% = 730000,00).
Судами перевірено здійснений позивачем розрахунку штрафу та встановлено, що останній виконано арифметично правильно, згідно з нормами чинного законодавства та у відповідності до умов договору.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до суду першої інстанції було заявлено клопотання про зменшення штрафу на 99%.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням ч. 1 ст. 550 ЦК України.
Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Аналогічну правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин, як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі №911/378/17 (911/2223/20).
Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі №904/3551/18).
Верховний Суд у постанові від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14, аналізуючи питання зменшення розміру штрафу/пені відповідно до норм статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.
Таким чином, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача.
Апеляційний суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 910/8425/19 зазначив, що приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд повинен виходити з того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер. 
У постанові Верховного Суду від 09.05.2024 у справі № 923/77/22 викладено висновок, що при цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав".
У постановах Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24, від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21, від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21, від 05.04.2023 у справі № 910/18718/21 сформульовано загальні підходи щодо підстав для зменшення розміру неустойки відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України. Зокрема, у цих рішеннях також акцентовано на необхідності врахування майнового стану обох сторін, співвідношення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій із можливими збитками кредитора, дотримання балансу інтересів учасників правовідносин, а також на обов`язку судів досліджувати доводи та докази щодо наявності підстав для такого зменшення.
Колегія суддів також зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення розміру штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2019 у справі № 923/536/18, від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18, від 06.09.2019 у справі № 914/2252/18, від 14.07.2021 у справі № 916/878/20 та інші).
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 сформовано висновок про те, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить із конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, що водночас мають узгоджуватись із положенням статті 233 Господарського кодексу України і частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, а також досліджуватись та оцінюватись судом відповідно до статей 86, 210, 237 Господарського процесуального кодексу України.
У пункті 7.42 постанови від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду виснувала, що чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою для зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частин першої, другої статей 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, тобто у межах судового розсуду.
У цій справі суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, дослідив та надав оцінку сукупності обставин, які мають значення для правильного вирішення цього питання.
Як встановлено судами, відповідач у процесі виконання договору не залишався пасивним, а, навпаки, вчиняв дії, спрямовані на врегулювання спірних правовідносин та належне виконання зобов`язання, зокрема неодноразово звертався до позивача із листами від 23.06.2025, 07.07.2025 та 11.07.2025 з пропозиціями щодо укладення додаткової угоди та продовження строку для усунення виявлених недоліків. Така поведінка свідчить про намагання відповідача усунути спірні розбіжності та досягти виконання договору, що підлягає врахуванню при оцінці ступеня його вини та добросовісності.
Крім того, судами враховано висновки спеціалізованих суб`єктів, зокрема експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №0/3253 від 11.07.2025, виконаний на замовлення виробника транспортних засобів, відповідно до якого автобуси модифікацій «ЗАЗ A08A2B-21» та «ЗАЗ A08A2B» є ідентичними за технічними характеристиками, а відмінності між ними мають виключно конструктивний характер і стосуються окремих елементів комплектації. Аналогічна позиція підтверджується і листом виробника - ТОВ «Запорізький автомобільний завод» від 06.03.2026 №0/26, в якому зазначено, що відмінності між вказаними моделями не впливають на їх експлуатаційні властивості та функціональне призначення.
Відповідно до листів від 06.03.2026 ТОВ "Запорізький автомобільний завод" №0/26, завод як виробник автобусної техніки ЗАЗ, підтвердив, що ПП "АК "Укравтоснаб" є Уповноваженим Дилером з продажу автобусної техніки виробництва ТОВ "ЗАЗ". В квітні 2025 року, після оголошення тендерної закупівлі АК "Укртранснафта" (UA-2025-04-14-010460-а), ПП "АК "УКРАВТОСНАБ" було прийнято рішення про прийняття участі в даній тендерній закупівлі на постачання двох Автобусів ЗАЗ А08А2В-21. "Автобус ЗАЗ А08А2В-21" та "Автобус ЗАЗ А08А2В" є ідентичними моделями транспортних засобів. Різниця між вказаними моделями автобусів, яка б могла будь яким чином вплинути на експлуатаційні характеристики відсутня.
З урахуванням наведеного, колегія суддів виходить з того, що такий характер порушень з боку відповідача є формальним, адже встановлені обставини щодо фактичної ідентичності товару за основними технічними показниками свідчать про відсутність істотного впливу таких відхилень на можливість використання товару за призначенням.
Крім того, порушення відповідачем зобов`язань не спричинило для позивача безповоротних негативних наслідків, що має істотне значення при вирішенні питання про співмірність заявлених до стягнення штрафних санкцій. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність таких наслідків або давали можливість суду встановити їх характер і обсяг.
За таких обставин у їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що наведені факти обґрунтовано були враховані судом першої інстанції при реалізації ним дискреційних повноважень щодо зменшення розміру неустойки, оскільки свідчать про необхідність забезпечення балансу інтересів сторін та недопущення перетворення неустойки на надмірний і неспівмірний захід відповідальності.

Разом з тим, скаржник зазначає, що відповідач поставив товар, який не відповідав умовам договору за низкою характеристик, не усунув цих недоліків у встановлений строк та не довів наявності поважних причин такого невиконання. Відтак твердження суду про добросовісність відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи.
Положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.
Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.
Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.
А тому, в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, може бути застосований також закріплений законодавцем в статті 3 ЦК України принцип можливості обмеження свободи договору (статті 6, 627 цього Кодексу) і як норма прямої дії, і як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.
Як встановлено судами, відповідач не був пасивним у спірних правовідносинах, а вчиняв дії, спрямовані на належне виконання договору, зокрема звертався до позивача з пропозиціями щодо врегулювання ситуації, усунення недоліків та продовження відповідних строків. При цьому обставини справи свідчать, що поставлений товар за своїми технічними характеристиками є ідентичним погодженому, а наявні відмінності не впливають на можливість його експлуатації за призначенням.
За таких умов твердження скаржника про недобросовісність відповідача не знаходять свого підтвердження матеріалами справи та спростовуються встановленими судами обставинами.

Апелянт вважає, що зменшення штрафу на 90% фактично нівелює саму мету неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності за його порушення. На думку скаржника, таке істотне зменшення призводить до дисбалансу інтересів сторін і створює ситуацію, за якої відповідач фактично уникає відповідальності за тривале та повне невиконання договірних зобов`язань. Суд першої інстанції, зменшуючи розмір неустойки, не врахував критерії, сформовані у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/11733/18, зокрема ступінь виконання зобов`язання, причини його невиконання та поведінку боржника.
Колегія суддів зауважує, що неустойка за своєю правовою природою не має карального характеру, а спрямована на забезпечення виконання зобов`язання та компенсацію можливих негативних наслідків його порушення. Відтак її розмір повинен відповідати принципам розумності, справедливості та співмірності.
Апеляційний суд враховує, що право суду на зменшення розміру неустойки передбачене частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, а також усталеною практикою Верховного Суду, відповідно до якої вирішення цього питання належить до дискреційних повноважень суду і здійснюється з урахуванням конкретних обставин справи.
Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції критеріїв, сформованих у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/11733/18, також не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом було надано оцінку поведінці відповідача, ступеню виконання ним зобов`язання, обставинам порушення договору, а також іншим істотним чинникам, що мають значення для вирішення питання про співмірність неустойки.
Зокрема, судом враховано, що відповідач вчиняв дії, спрямовані на виконання договору та врегулювання спірних питань, а також те, що встановлені порушення не спричинили доведених безповоротних негативних наслідків для позивача.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що зменшення розміру штрафних санкцій здійснено судом першої інстанції з дотриманням принципу балансу інтересів сторін та не призвело до фактичного звільнення відповідача від відповідальності, а тому підстав для втручання у відповідні висновки суду не вбачається.
Апеляційний суд зауважує, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано не звільнив, а зменшив розмір неустойки на 90%.
У даному випадку навпаки стягнення 730 000,00 грн штрафу не забезпечує баланс інтересів сторін у справі та фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки зводиться до вимог позивача застосувати до відповідача відповідальність у надмірному розмірі, що є недопустимим.
З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, зважаючи на добросовісну поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття відповідачем усіх можливих заходів для виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що справедливим, доцільним, та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права є часткове задоволення зменшення розміру штрафу на 90%, що у даному випадку еквівалентно сумі 73000,00 грн.
У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртранснафта" не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2026 у справі № 922/2919/25 має бути залишене без змін.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.1 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2026 у справі №922/2919/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повна постанова складена 04.05.2026.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук 

Суддя В.С. Хачатрян