БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.06.2026
Справа № 497/743/26
Провадження № 2/497/1054/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року            м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого – судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання – Мунтянової В.Р.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною заявою та просить постановити рішення, яким:
- скасувати рішення державного реєстратора від 05.08.2011 року, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно, та запис від 05.08.2011 року про право власності ОСОБА_2 на право власності у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 на 1/8 частку, внесене на підставі свідоцтва про право власності, № НОМЕР_1 , 18.03.1998 року, 
- скасувати рішення державного реєстратора від 05.08.2011 року, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно, та запис від 05.08.2011 року про право власності ОСОБА_1 на право власності у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/8 частку, внесене на підставі свідоцтва про право власності №52 від 18.03.1998 року.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності:
на 1/8 частину житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
на 1/8 частину житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 27.03.2026 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 05.05.2026 року о 13:00 годині (а.с.28-29), про що були повідомлені сторони (а.с.30-31).
03.04.2026 року приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєва В.Б. надала копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с.35-44).

В підготовчому засідання 05.05.2026 року:
- позивач підтримав вимоги, наполягав на їх задоволенні саме в тій редакції, яка викладена в прохальній частині позову. Пояснив, що ним суду надано усі докази, та можливо закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду;
- представник відповідача - не з`явився, однак надіслав через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.33-34).
Ухвалою суду від 05.05.2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 04.06.206 року о 08:30 годині (а.с.49), про що було повідомлено сторін по справі (а.с.50).

В судове засіданні 04.06.2026 року:
- позивач не заявився надав заяву про підтримання позовних вимог в тій редакції з якою звернувся до суду (а.с.54);
- представник відповідача - не з`явився, однак раніше надіслав через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.33-34).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 , що видане 18 березня 1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Болградської міської ради №295 від 23 грудня 1992 року та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_3 . Право власності зареєстровано в Болградському БТІ 24 березня 1998 року в реєстровій книзі за № 579 (а.с.9).
Згідно листа КП «Болградське БТІ» за №38 від 11.02.026 року станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено за: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/8 частині на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.03.1998 року виданого Болградською міською радою Одеської області, зареєстровано Болградським БТІ за № 579 від 24.03.1998 року (а.с.21).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно (номер довідки 463923771, сформованої 12 лютого 2026 року), право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за власниками в частках, а саме: за ОСОБА_3 – 1/4 частин; ОСОБА_4 - 1/8 частин; ОСОБА_2 - 1/8 частин; ОСОБА_1 - 1/8 частин; ОСОБА_5 - 1/12 частин; ОСОБА_6 -1/12 частин; ОСОБА_7 - 1/12 частин; за ОСОБА_8 - 1/16 частин; за ОСОБА_9 -1/16 частин (а.с.14-15).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси) виданого від 19.10.203 року (а.с.7).
Згідно довідки виданою Центром надання адміністративних послуг Болградської міської ради Одеської області від 12.01.2026 № 55 спадкодавець ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_2  по день своєї смерті  ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).
На день її смерті в цьому спадковому домоволодіння разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 був зареєстрований її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4  (а.с.11).
А відтак, спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4  родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Болградським відділом ЗАГС від 21.08.1990 року (а.с.8).
За результатами вивчення копії спадкової справи №123/2025 заведеної 13.08.2025 року приватним нотаріусом Болградського нотаріального округу Станєвою В.Б. щодо майна померлої  ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_2 (а.с.35-44) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся 09.06.2025 року син ОСОБА_1 (а.с.38), інші спадкоємці не встановлені.
Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. від 08.01.2026 року, позивачу, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з розбіжностями у свідоцтві про право власності та реєстрацією в БТІ, а саме в свідоцтві вказано квартиру, а в реєстрі - право власності вказано в частинах від загальної площі житлового будинку, який відноситься до спільної часткової власності, тому не можливо встановити на який саме об`єкт: частку житлового будинку або квартири, видавати свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.44).
До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України).
Стаття 1258 ЦК України визначають положення щодо черговості спадкування за законом.
Так, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Щодо спадкування за законом, то згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
А відтак, ОСОБА_1 , шляхом проживання і реєстрації разом зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні за адресою:  АДРЕСА_2  набув право на 1/8 частину цього домоволодіння, належну спадкодавцю ОСОБА_2 , але не оформив належним чином право власності.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації.
Статтями 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч.б ст. 37 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З наведеного видно, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора.
Пунктами 1-3 ч.З ст. 10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться в Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.
Отже, серед обов`язків державного реєстратора є встановлення відсутності суперечностей між заявленими й уже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а для перевірки цієї інформації з метою недопущення подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор повинен, зокрема, запитувати інформацію від органів, які відповідно до чинного на час оформлення прав законодавства проводили таке оформлення, вимагати в разі потреби подання додаткових документів тощо (постанова Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 909/1286/19, ЄДРСРУ № 94797909).
У відповідності пунктів 1.3, 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, 12.12.2011 року № 3502/5, рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.
За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач будучи власником 1/8 частки домоволодіння, загальна площа 214,2 кв.м., житловою площею 150,7 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , не може безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном, а також не може оформити відповідно до закону свої права на спадщину.
За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності – задовольнити.
Скасувати рішення державного реєстратора від 05.08.2011 року, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно, та запис від 05.08.2011 року про право власності ОСОБА_2 на право власності у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/8 частку, внесене на підставі свідоцтва про право власності, № НОМЕР_1 , 18.03.1998 року, видавник - Болградська міська рада Одеської області.
Скасувати рішення державного реєстратора від 05.08.2011 року, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно, та запис від 05.08.2011 року про право власності ОСОБА_1 на право власності у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/8 частку, внесене на підставі свідоцтва про право власності, №52,18.03.1998 року, видавник - Болградська міська рада Одеської області.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 15.08.2006 року, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на :
на 1/8 частину житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
на 1/8 частину житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Інформація про сторін:
Позивач  ОСОБА_1 :    АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_7 

Відповідач Болградська міська рада Одеської області: вул. Шпитальна, 45, м. Болград, Одеська область, 68702, ел.пошта: miskarada@bolgrad.odessa.gov.ua

Суддя: ___________ С.В.Кодінцева