Справа № 573/1125/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026200570000323 від 09.05.2026 року по обвинуваченню 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коршачина Білопільського району, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою технічною освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_5 , завідомо знаючи про те, що придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу є протиправними діями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, в середині лютого 2026 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та день, перебував на польовій дорозі, розташованій за адресою: с. Коршачина, Сумського району Сумської області. Проходячи по польовій дорозі ОСОБА_5 , побачив гранату, котру в подальшому підібрав та поклав до кишені своєї куртки, тобто таким чином придбав бойовий припас.
У подальшому, ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, цього ж дня переніс бойовий припас до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у такий спосіб умисно переніс бойовий припас.
Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у порушення вимог всупереч вимогам п.п. 9, 11, 15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також п.п. 9.1, 9.2 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, достовірно знаючи, що він не має передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів, умисно зберігав гранату на території домоволодіння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у сараї, щоб про знахідку не дізнались його батьки.
09.05.2026 у вечірній час доби близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 виніс зі свого домоволодіння гранату для здійснення погроз ОСОБА_4 під час сварки, таким чином переніс її, та після чого знову заніс до себе додому, де продовжив її зберігати до 10 травня 2026 року, тобто, до моменту її вилучення працівниками поліції, у порядку передбаченому КПК України.
Відповідно до висновку судової вибухово–технічної експертизи 
№ СЕ-19/119-25/7608-ВТХ від 15.05.2026 надані на дослідження об`єкти, виявлені та вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку в АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 є: 
- об`єкт дослідження №1 – корпус ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництво Болгарія), який споряжається вибуховою речовиною RDX, масою 80 грамів.;
- об`єкт дослідження №2 – засіб підриву (детонування) – запалом ДВМ до ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництво Болгарія). 
При конструктивному поєднанні наданих на дослідження об`єктів утворюється вибуховий пристрій промислового виготовлення, військового призначення, а саме: при конструктивному поєднанні корпусу ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництво Болгарія) та засіб підриву (детонування) – запалу ДВМ до ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництво Болгарія) – утворюється остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення – одну осколково-фугасну ручну гранату RGD-5 (виробництво Болгарія), яка належить до категорії бойових припасів. 
Крім цього, у 09.05.2026 близько 12:00 год. ОСОБА_5 перебував у с. Коршачина Сумського району Сумської області, де в нього виник словесний конфлікт із сусідкою ОСОБА_4 , яка перебувала біля місця мешкання своєї матері ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 з приводу того, що ОСОБА_5 , на передодні гучно слухав музику. 
Близько 18:40 год. 09.05.2026 ОСОБА_5 пішов до сусідки з вимогою повернути ключі від автомобілю останньому, так як ОСОБА_5 був переконаний, що ключі від автомобіля взяла без дозволу сусідка ОСОБА_4 , з якою напередодні виник конфлікт. 
У подальшому ОСОБА_5 , розуміючи, що у нього є в наявності ручна осколково-фугасна граната RGD-5 (виробництво Болгарія), у нього виник умисел на залякування потерпілої ОСОБА_4 та погрози вбивством шляхом демонстрації вищезазначеного вибухового пристрою.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розуміючи, що ця погроза може викликати у ОСОБА_4 реальне побоювання за своє життя, у ході словесної сварки, продемонстрував гранату з кільцем у своїй руці, яка згідно висновку експерта Сумського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/119-25/7608-ВТХ від 15.05.2026 являє собою вибуховий пристрій промислового виготовлення, військового призначення, яка перебувала на лавці біля будинку АДРЕСА_2 . У цей час на вулиці біля будинку АДРЕСА_3 перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 , до якої почала кричати ОСОБА_4 , щоб остання забрала свого сина ОСОБА_5 , оскільки в руках у останнього була граната. Після цього, ОСОБА_5 сховав гранату та попрямував за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою.
Демонстрацією вибухового пристрою промислового виготовлення військового призначення, а саме гранати та залякування, які ОСОБА_5 , вчинив по відношенню до ОСОБА_4 , виходячи з обстановки що склалася, та агресивної поведінки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 сприйняла як реальну та дійсну погрозу позбавлення їх життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав та суду пояснив, що на передодні у нього був скандал з потерпілою та її матір`ю, які є його сусідами, з приводу того, що він був випивши та в автомобілі, який був припаркований біля двору, слухав гучно музику. Він зменшив музику, ремонтував авто, а потім пішов до дому. 09.05.20206 близько 18 год він підійшов до автомобіля, який стояв біля двору та хотів загати його у двір, але виявив відсутність ключів. Потерпіла та її мати сиділи на лавочці. Він запитав у них, щоб вони повернули ключі. Вони сказали, що ключів не брали. Він пішов до дому, пошукав там ключі та повернувся назад, так як ключі не знайшов. Знову підійшов до потерпілої, з проханням повернути ключі. Вони з матір`ю стали погрожувати, що приїде брат військовослужбовець і з ним розбереться. Він пішов до дому взяв гранату РГД-5, яка зберігалась у нього в сараї. Дану гранату він знайшов на ставку десь у лютому 2026 року. Після того як він знайшов гранату, він її поклав до кишені та приніс до дому, де і зберігав у сараї. Проте, що в нього зберігається граната ніхто не знав. Він повернувся з гранатою і сказав потерпілій, щоб вона віддала ключі. Гранату він тримав у правій руці, щоб вона не випала. Чику він не знімав, її не кидав. Взяв гранату, щоб налякати потерпілу. Шкодує, що так вчинив. Пробачення у потерпілої не просив, так як вона не хоче з ним спілкуватись.
Потерпіла в судовому засіданні вважала, що покарання обвинуваченому необхідно призначити відповідно до закону, передбачене в санкціях даних статей, вважала, що ніяких пом`якшуючих обставин вину обвинуваченого не має.
Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує:
за ч. 1 ст. 129 КК України, так як він здійснив погрозу вбивством, під час якої були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
за ч. 1 ст. 263 КК України, так як вчинив незаконне придбання, носіння, зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушеннь, а саме, те що кримінальні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, ч.1 ст. 63 КК України є тяжким злочином, особу винного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, здійснює догляд за батьком 2 групи інвалідності, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільне перерахування на ЗСУ коштів в сумі 1000 грн. 
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне спрямування коштів на потреби ЗСУ..
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373,374 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 129 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2406 гривень 80 копійок витрат за проведення судової вибухотхенічної експертизи (Отримувач платежу: ГУК Сум.обл/Сумський р/24060300 Код отримувача: 37970404 Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) Рахунок отримувача: UA448999980313000115000018355 Найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження).
Речовий доказ:  оптичний диск «DVD-R» марки «ALERUS» з кодом по внутрішньому крузі «map627dh27073256», на якому містяться відеофайли наряду СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, оптичний диск «СD-R» з кодом по внутрішньому крузі «CD-R 80 cwlht-1893 p930», на якому містяться відеофайли СОГ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, які– зберігаються у матеріалах кримінального провадження- залишити зберігати в матеріалах справи; корпус ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництво Болгарія), який споряджається вибуховою речовиною RDX, масою 80 гр., засіб підриву (детонування) – запал ДВМ до ручної осколково-фугасної гранати RGD-5 (виробництво Болгарія) – передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області-знищити, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 12.05.2026.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1