Справа № 372/1029/26 
Провадження 2-о-50/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Кравченка М.В.
при секретарі Ільїній А.В.,
за участю заявниці ОСОБА_1 ,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи – Бахмутська міська рада Донецької області, ОСОБА_2 , державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Виговська Уляна Дмитрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінова Валентина Анатоліївна,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт, Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документа, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 квітня 2007 року, видане державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., зареєстровано у реєстрі за № 1959, спадкова справа №319/2003, щодо права на спадкування ОСОБА_3 1/3 частки майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджениці міста Жезказган Казахстану, РНОКПП НОМЕР_1 .
Обґрунтовуючи заяву зазначила, що в грудні 2025 року вона звернулась з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав на 1/3 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але отримала відмову в проведенні реєстраційних дій, так як подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, в них наявні помилки, а саме згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2007 № 1959, виданого Другою Артемівською державною нотаріальною конторою вказано спадкодавцем « ОСОБА_4 », замість правильного « ОСОБА_5 », також є виправлення у даті видачі кульковою ручкою без посвідчувального напису і печатки нотаріуса. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ньому були допущені помилки, які перешкоджають мені в проведенні реєстрації речових прав на вищезазначене майно. Таким чином, державним реєстратором було відмовлено у проведені реєстраційних дій через допущені помилки у правовстановлюючому документі, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.
Ухвалою суду від 24.02.2026 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання. 
Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Пояснила, що у зв`язку з тим, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на чистину будинку, в ньому були допущені помилки, у зв`язку з чим державним реєстратором їй було відмовлено у проведенні реєстраційних дій через допущені помилки у правовстановлюючому документів, тому вона звернулась до суду з даною заявою.
Заінтересована особа ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подали. 
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, вислухавши заявницю, заінтересовану особу ОСОБА_6 , перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За визначенням ч. 1 ст. 293  ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до п. 6 ч. п. ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України).
Заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності мені їй правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2007 року № 1959, виданого Другою Артемівською державною нотаріальною конторою на частину житлового будинку.
У грудні 2025 року заявниця звернулась з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав на 1/3 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але отримала відмову в проведенні реєстраційних дій, так як подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, в них наявні помилки, а саме згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2007 № 1959, виданого Другою Артемівською державною нотаріальною конторою вказано спадкодавцем « ОСОБА_4 », замість правильного « ОСОБА_5 », також є виправлення у даті видачі кульковою ручкою без посвідчувального напису і печатки нотаріуса.
Таким чином, державним реєстратором було відмовлено у проведені реєстраційних дій через допущені помилки у правовстановлюючому документі.
При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ньому були допущені помилки, які перешкоджають заявниці в проведенні реєстрації речових прав на вищезазначене майно.
11 квітня 2007 року державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А. мені було видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1959, яким посвідчено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , набуте в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .
У вищезазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом № 1959. державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А. була допущена помилка: спадкодавцем вказано « ОСОБА_4 », замість правильного прізвища батька заявниці « ОСОБА_5 », також є виправлення кульковою ручкою дати документа десяте квітня 2007 року виправлено ручкою на правильну дату «одинадцяте квітня» 2007 року без посвідчувального напису і печатки нотаріуса.
Вірність і правильність даних підтверджується витягом зі спадкового реєстру, де співпадає номер у реєстрі 1959 з виданим свідоцтвом на бланку НОМЕР_2 , отже до реєстру внесено вірну дату 11.04.2007 року, внесено правильні дані спадкодавця ОСОБА_5 .
Факт належності заявниці вищевказаного правовстановлюючого документу підтверджується копією паспорта та коду, копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , копією свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_8 , копією свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_8 , копією свідоцтва про шлюб з ОСОБА_9 , копією свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_9 , копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
З інформації офіційного сайту Харківського міжрегіонального управліних Міністерства юстиції України випливає, що управління повноваженнями щодо виправлення помилки в документах посвідчених не наділене нотаріусом. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 №1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області». Першу Бахмутську нотаріальну контору реорганізовано шляхом приєднання до Другої Бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Бахмутську державну нотаріальну контору. Наказом міжрегіонального управління до особливого розпорядження оголошено простій Бахмутської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву Першої Бахмутської державної нотаріальної контори до правонаступника або Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. У зв`язку з активним веденням бойових дій та відсутністю доступу до архівів, що перешкоджає виправлення описки у свідоцтві про право на спадщину за законом через дію непереборної сили, існують підстави щодо відновлення моїх порушених прав тільки в судовому порядку.
Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 №3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за № 1318/18613 (далі Правила), встановлений порядок виправлення оформлюваного документа. Так, відповідно до вимог пункту 6.16 розділу. VI Правил, у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документу, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дій технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи щодо якої було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку.
Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документу одночасно.
Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що міститься в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних державних реєстрів.
Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.
Внести виправлення технічної або орфографічної помилки до тексту такого документа можна за заявою особи, заінтересованої у вчиненні нотаріальної дії.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 №1668/39004, територія міста Бахмут Бахмутської міської територіально! громади Бахмутського району Донецької області з 13.12.2023 віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією.
Постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 місто Артемівськ Донецької області перейменовано в місто Бахмут, у зв`язку з чим Друга артемівська державна нотаріальна контора була перейменована в Другу Бахмутську державну нотаріальну контору.
Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 №1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області», Першу Бахмутську нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Другої Бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Бахмутську державну нотаріальну контору. Наказом міжрегіонального управління до особливого розпорядження оголошено простій Бахмутської державної нотаріальної контори. Таким чином, на теперішній час в порядку п. 6.16 розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22 грудня 2010 року, тобто тим нотаріусом, який таку помилку допустив, неможливо виправити помилку допущену державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А.
Враховуючи вищевикладене, встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документа непов`язане з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому заявниця просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2007 року № 1959, після смерті батька ОСОБА_5 , виданого Другою Артемівською державною нотаріальною конторою на частину житлового будинку.
Враховуючи викладене вище, доводи поданої суду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме правовстановлюючого документа, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 квітня 2007 року, видане державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., зареєстровано у реєстрі за № 1959, спадкова справа №319/2003, щодо права на спадкування ОСОБА_3 1/3 частки майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджениці міста Жезказган Казахстану, РНОКПП НОМЕР_1 , знайшли підтвердження під час судового розгляду.
У зв`язку з розбіжностями в документах заявниця позбавлена можливості провести реєстрацію речових прав на майно. Вирішити питання іншим чином, окрім судового, порядку не можливо. 
Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документа, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 квітня 2007 року, видане державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., зареєстровано у реєстрі за № 1959, спадкова справа №319/2003, щодо права на спадкування ОСОБА_3 1/3 частки майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджениці міста Жезказган Казахстану, РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Кравченко