ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2026 року         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Філатової К.А., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ватаманюка Володимира Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. в дохід держави.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 26 березня 2026 року, о 13 год. 59 хв., у м. Хотин по вул. Шевченка, 71, Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки «КІА SPORTAGE» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій пройшов у КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня». Висновок лікаря №92 від 26.03.2026 року. Від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 

Провадження №33/822/269/26    Головуючий у І інстанції: Ахмедов Р. А. 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП      Доповідач: Марчук В. Т.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 травня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, а проведений огляд таким, що не відповідає вимогам закону та проведений з істотними порушеннями. 
Зауважує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з істотними порушеннями вимог законодавства, зокрема ст. 266 КУпАП. Фактично огляд здійснювався працівниками поліції, тоді як лікар не проводив безпосереднього медичного обстеження.
Акт медичного огляду № 92 не був складений під час перебування ним в медичному закладі, а зазначені в ньому дії лікаря та тестування взагалі не мали місце. 
Крім того, не було проведено повторного огляду через визначений проміжок часу. 
Такі порушення ставлять під сумнів достовірність результатів огляду та є підставою для визнання його недійсним. 
Вказує, що оскільки висновок не був виданий на підставі акту медичного огляду № 92, то такий висновок є нікчемним.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Ватаманюка В. В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції не були виконані.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №624729 від 26 березня 2026 року (а. с. 1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 4), направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 5); роздруківку спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARPK-0179, від 26 березня 2026 року (а. с.7), висновок щодо результатів медичного огляду від 26 березня 2026 року (а. с. 6); відеозапис з нагрудної камери працівників поліції (а. с. 8).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати такими, які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Так, порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі по тексту - Інструкція), а також Порядком «Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок).
Згідно з п. 2 розділу III Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.
Аналіз зазначеної норми вказує на те, що процедура освідування в медичному закладі має статус медичної процедури, яка належить до виключної компетенції лікаря. Законодавець чітко розмежовує повноваження лікаря, який безпосередньо проводить огляд і має відповідну кваліфікацію, та працівника поліції, функція якого зводиться виключно до забезпечення своєї присутності та фіксації процедури проведення огляду на технічні засоби відеозапису відповідно до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП. Закон не наділяє поліцейського правом перебирати на себе ініціативу, втручатися в дії лікаря чи безпосередньо проводити тестування у закладі охорони здоров`я.
Разом з тим, як вбачається з відеозапису, наявного в матеріалах справи, порядок проведення огляду був грубо порушений. Встановлено, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження тестування на місці зупинки він відмовився, однак погодився пройти його у закладі охорони здоров`я.
Огляд у медичному закладі проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820». На 17 хв. 25 сек. відеозапису зафіксовано, що лікар намагалася передати прилад ОСОБА_1 для проходження тестування без перевірки готовності приладу, однак її зупинив працівник поліції та вказав зробити «контрольний задув».
Після цього працівник поліції почав самостійно пояснювати процедуру проходження огляду за допомогою приладу «Drager» та проводити подальший огляд особисто. У цей час лікар відійшла в інший кінець кімнати заповнювати документи, а згодом взагалі вийшла з кабінету. На 19 хв. 15 сек. відеозапису, після кількох невдалих спроб, під контролем поліцейського прилад здійснив забір зразка видихуваного повітря та показав позитивний результат, з яким ОСОБА_1 не погодився. Згодом, на 21 хв. 20 сек. відеозапису, лікар повертається на своє робоче місце і запитує у працівників поліції, який саме документ їм надати.
Таким чином, з відеозапису вбачається, що лікар ОСОБА_2 , в порушення п.2 розділу III Інструкції, самоусунулася від виконання своїх обов`язків, не була присутня на робочому місці під час проведення тестування ОСОБА_1 , і огляд на визначення стану сп`яніння особисто не проводила. Її дії формально звелися виключно до підписання акта огляду та висновку щодо результатів медичного огляду, який фактично був проведений працівником поліції.
Крім того, відповідно до п. 17 розділу III Інструкції усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».
Зміст цієї норми прямо вказує на те, що лікар зобов`язаний провести детальне, індивідуальне клінічне обстеження особи, щоб конкретно дослідити та описати кожну реакцію її організму.
Однак, з відеозапису вбачається, що Акт медичного огляду №92 від 26.03.2026 року був складений лікарем ОСОБА_2 формально, без фактичного обстеження ОСОБА_1 . Зокрема лікар не досліджувала зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 ; не перевіряла вегетативно-судинні реакції; не оцінювала рухову сферу, міміку, ходу; не проводила тест на стійкість у позі Ромберга та точність рухів.
З цього слідує, що відомості про клінічний стан ОСОБА_1 , внесені до Акта медичного огляду №92, є недостовірними та не відповідають дійсним обставинам, оскільки лікар не здійснювала реального обстеження особи.
Згідно з п. 15 розділу III Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду. При цьому, згідно з п. 21 розділу III Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Аналогічна норма закріплена у частині 5 статті 266 КУпАП.
Оскільки Акт медичного огляду №92 від 26.03.2026 року містить завідомо недостовірні дані щодо клінічного стану ОСОБА_1 , а сама процедура була проведена поліцейським замість уповноваженого лікаря, такий Акт є недопустимим доказом. Відтак Висновок щодо результатів медичного огляду, складений на його підставі, також є недійсним і не може підтверджувати перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, оскільки процедура медичного огляду ОСОБА_1 була проведена з грубим порушенням встановленого законом порядку, відповідно до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд вважається недійсним, що беззаперечно виключає можливість використання його результатів як належного та допустимого доказу для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Наявні в справі протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення водія на огляд не є прямими доказами його вини, а лише похідними безпосереднього огляду, який проведено з порушенням закону.
В свою чергу, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини, у зв`язку з чим, постанова районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції допустив описку у вступній частині постанови, помилково зазначивши дату її винесення як «28 травня 2025 року» замість правильної — «28 травня 2026 року». Разом з тим, оскільки за наслідками апеляційного перегляду вказана постанова підлягає скасуванню, апеляційний суд зазначену описку не виправляє.
На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області у справі №724/1000/26, провадження №33/822/269/26 (яка помилково датована 28 травня 2025 року) - скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    [підпис]     В.Т. Марчук