ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 р. 	Справа № 520/31950/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Фоміної Л.О.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/31950/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" (далі – ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області, відповідач, апелянт), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.09.2025 № 00461130707.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" (вул. Клочківська, буд. 166А, м. Харків, 61145, код ЄДРПОУ 42931163) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) від 30.09.2025 № 00461130707.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" (вул. Клочківська, буд. 166А, м. Харків, 61145, код ЄДРПОУ 42931163) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі № 520/31950/25, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач взагалі не спростовує встановлене актом перевірки порушення пунктів 1, 2 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, проте просить скасувати ППР від 30.09.2025 № 0061130707 у повному обсязі, водночас вказане ППР складається з двох сум: 840 грн за порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України № 265-ВР та 77606,67 грн за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265-ВР. Посадовими особами ГУ ДПС встановлено проведення розрахункових операцій через РРО без створення відповідних розрахункових документів встановленої форми та змісту, а саме: проведення контрольної розрахункової операції без застосування РРО при продажу товарів (Бензин А95 Евро за ціною 56,0 грн за 1 літр у кількості 10 літрів на загальну суму 560,0 грн). Що стосується встановленого актом перевірки порушень п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, апелянт вказав, що представник позивача взагалі не спростовує це порушення по суті, а посилається лише на формальні обставини, які, на його думку, можуть стати підставою для скасування ППР. 
Позивач, скориставшись правом, передбаченим статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України), подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вважає доводи апелянта незаконними та необґрунтованими. ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" посилається на те, що висновки контролюючого органу про порушення платником податків положень пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не є достатньо вмотивованими та ґрунтуються виключно на припущеннях, які не підтверджені документально, а тому просить залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі положень частини 1 статті 308, пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи, які знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.
ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" 30.09.2025 отримано податкове повідомлення-рішення № 00461130707, прийняте 30.09.2025 ГУ ДПС у Харківській області на підставі акта фактичної перевірки від 29.08.2025, яким було встановлено порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Фактична перевірка ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" проведена представниками ГУ ДПС у Харківській області за місцем фактичного провадження діяльності на господарському об`єкті, розташованому за адресою: пр. Перемоги, 45, м. Харків, за період з 18.07.2024 по день закінчення перевірки на підставі наказу в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області від 19.08.2025 № 3683-п.
За результатами проведеної фактичної перевірки ГУ ДПС у Харківській області було складено акт фактичної перевірки від 29.08.2025 № 35586/20/30/РРО/42931163, відповідно до висновків якого було встановлено порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами).
Не погодившись із висновками акту фактичної перевірки, ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" було подано до ГУ ДПС у Харківській області заперечення на акт (вих. № 11-09/1 від 11.09.2025).
До електронного кабінету ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" 26.09.2025 надійшла відповідь ГУ ДПС у Харківській області від 25.09.2025 № 3690/ж12/20-40-07-07-12, згідно з якою ГУ ДПС у Харківській області дійшло висновку, що додані до заперечення копії документів не спростовують висновків акту фактичної перевірки "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" від 29.08.2025 № 35586/20/30/РРО/42931163, дата реєстрації 01.09.2025. Таким чином, за результатами розгляду заперечень ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" до акту перевірки від 29.08.2025 №35586/20/30/РРО/42931163, дата реєстрації 01.09.2025, залишаються без змін.
Не погодившись із висновками ГУ ДПС у Харківській області, викладеними у листі, а також отриманим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" звернулося до Державної податкової служби України (далі - ДПС України) зі скаргою вих. № 30/1 від 30.09.2025 на податкове повідомлення-рішення від 30.09.2025 № 00461130707.
До електронного кабінету ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" 01.12.2025 від ДПС України надійшло рішення про результати розгляду скарги (вих. № 34512/6/99-00-06-03-02-06 від 01.12.2025), відповідно до змісту якого ДПС України залишила податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 30.09.2025 № 00461130707 без змін, а скаргу ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" - без задоволення.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 30.09.2025 № 00461130707 протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що встановлені актом перевірки порушення не були підтверджені належними та допустимими доказами. Міри відповідальності у вигляді фінансових санкцій, передбачені за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання виключно у випадку реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку. При цьому, під час проведення фактичної перевірки представниками податкового органу не було встановлено здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, так як і не було обґрунтовано неврахування наданих до перевірки документів, які підтверджували облік таких товарів, з огляду на що, висновки контролюючого органу про порушення платником положень п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки доказів вищенаведеного матеріали справи не містять, з огляду на що висновки Акту перевірки не є достатньо вмотивованими та ґрунтуються виключно на припущеннях податкового органу, які не підтверджені документально. Також суд першої інстанції констатував, що пристрій Rochester, на підставі якого контролюючим органом визначено обсяг «необлікованого» скрапленого газу, не виконує функції рівнеміра, не відноситься до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та не відповідає вимогам Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891.
Щодо порушень позивачем пунктів 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд першої інстанції зазначив, що постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.11.2025 у справі № 638/18511/25 провадження у справі відносно останнього за ч. 1 ст. 151-1 КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. З огляду на положення статті 78 КАС України суд першої інстанції вказав про відсутність порушення посадовою особою позивача встановленого порядку проведення розрахунків та, відповідно, пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі – ПК України), зокрема, він визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
За змістом абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Зокрема, пунктом 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Згідно з пунктом 80.10 статті 80 ПК України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі – Закон № 265/95-ВР).
Відповідно до статті 2 Закону № 265/95-ВР:
- реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;
- розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Для цілей цього Закону розрахунки при організації та проведенні азартних ігор є розрахунковими операціями;
- розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;
Згідно з пунктами 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється (пункт 1);
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2);
- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) (пункт 12).
Відповідно до абзацу першого статті 15 Закону № 265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі: 
100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.
За змістом статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
З матеріалів справи судом встановлено, що до позивача було застосовано дві штрафні санкції: 840 грн за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР та 77606,67 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач не спростовує встановленого актом перевірки порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР по суті, а посилається лише на формальні обставини, які, на його думку, можуть стати підставою для скасування ППР.
Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими з огляду на таке. 
Відповідальність за порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР встановлена статтею 20 Закону № 265/95-ВР, зі змісту якої вбачається, що суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Тобто диспозиція норми статті 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) та/або здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 30.07.2025 у справі №380/6314/24 та від 09.12.2025 у справі № 580/4269/24.
Відповідно до абзаців 1, 4, 5, 7-11 підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.
Для цілей статей 230-233 цього Кодексу скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном), інші гази, бутан, ізобутан за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 обліковуються за умовним кодом 2711 у літрах, приведених до температури 15°С.
Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.
На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про:
обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі;
добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі;
добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Фактичні показники витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15° С, крім показників паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників.
Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).
В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.
Єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, що використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, яка затверджена наказом Міністерство палива та енергетики України від 03.06.2002 № 332 (далі - Інструкція № 332).
Відповідно до пункту 5.2.2 Інструкції № 332 приймання скрапленого вуглеводного газу (СВГ), що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних (далі - ТТН) та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов`язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою №3-ГС (додаток 3).
Видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства. 
Пунктом 5.2.4 Інструкції № 332 передбачено, що інформація про кількість СВГ, що надійшов на підприємство в автоцистернах, зазначається у журналі оперативного обліку СВГ за формою № 2-ГС і після здавання звіту матеріально відповідальною особою в бухгалтерію оприбутковується за бухгалтерським обліком.
Відповідно до пункту 6.3.14 Інструкції № 332 паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 14 (далі - Протокольне рішення).
Згідно з пунктом 6.3.15 Інструкції № 332 на комерційних АГЗС, окрім паливороздавальних колонок, указаних у пункті 6.3.14 цієї Інструкції, повинні застосовуватися резервуари, оснащені рівнемірами, які пройшли державну метрологічну атестацію або повірку і мають індивідуальну градуювальну таблицю, як додаток до чинного свідоцтва про державну метрологічну атестацію, згідно з ДСТУ 3215-95 або документ, що підтверджує повірку (свідоцтво), згідно з ДСТУ 2708-99.
За змістом пунктів 9.1, 9.2, 9.3 Інструкції № 332 на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою № 14-ГС (додаток 14).
Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно:
- визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок;
- вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об`єм СВГ; 
- роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну;
- передають по зміні залишок грошових коштів. 
Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою № 14-ГС в двох примірниках, з яких один з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий залишається на АГЗС (АГЗП).
Відповідно до пунктів 10.3, 10.4 Інструкції № 332 усі первинні документи матеріально відповідальні особи здають за реєстрами в бухгалтерію підприємства за підписом. Реєстри складаються в двох примірниках. У реєстрі повинні бути відображені такі дані:
- дата складення реєстру;
- назва і номер документа;
- кількість відпущеного СВГ в одиницях маси.
На відпущений СВГ, який не належить підприємству, матеріально відповідальні особи складають реєстр окремо на кожного власника СВГ. 
Усі первинні документи перевіряються і групуються в бухгалтерії підприємства за постачальниками і споживачами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 затверджено Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування (далі – Вимоги).
Відповідно до пункту 1 Вимог дія цих вимог поширюється на реєстратори розрахункових операцій (далі - реєстратори), що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, крім тих реєстраторів, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі.
Згідно з пунктом 11 Вимог реєстратор повинен забезпечувати формування та друкування таких звітів: X-звіту; Z-звіту; звіту про реалізовані товари (надані послуги); періодичних (повного, скороченого); копій документів, що зберігаються у носії контрольної стрічки в електронній формі, за допомогою механізму друку реєстратора.
Пунктами 14, 15 Вимог встановлено, що чеки всіх звітів повинні містити такі загальні реквізити: назву і адресу господарської одиниці; індивідуальний номер платника, перед яким друкуються великі літери "ПН". У разі коли суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрований як платник ПДВ, замість індивідуального номера платника повинен бути надрукований ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або ідентифікаційний номер згідно з ДРФО (для фізичних осіб), а замість літер "ПН" - літери "ІД"; фіскальний номер реєстратора, перед яким друкуються великі літери "ФН"; заводський номер реєстратора; логотип виробника.
Чек X-звіту повинен додатково містити такі дані (всі підсумки та суми обчислюються з початку зміни до моменту формування X-звіту): підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) за кожною ставкою ПДВ окремо; літерні позначення та відповідні ставки ПДВ у відсотках; суми ПДВ за кожною ставкою; підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги), продаж (надання) яких не підлягає обкладенню ПДВ; загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) з розбивкою за формами оплати; підсумок розрахункових операцій та суми ПДВ відповідно до абзаців другого, четвертого, п`ятого, шостого цього пункту за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг), якщо такий підсумок не дорівнює нулю; суми готівки за операціями "службового внесення" та "службової видачі"; дату і час друкування чека X-звіту.
У разі призначення реєстратора для роботи з декількома валютами чек X-звіту повинен додатково містити підсумки розрахункових операцій щодо кожної валюти окремо.
Підставою для застосування до позивача фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР, стали факти виявлення відповідачем на автозаправній станції позивача необлікованого скрапленого газу на загальну суму 77606,67 грн та реалізація такого необлікованого газу.
При цьому колегія суддів зауважує, що позивач на виконання запиту відповідача про надання документів від 20.08.2025 надав запитувані контролюючим органом документи, зокрема, копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які підтверджують придбання підакцизної продукції, інформацію про залишки підакцизної продукції станом на 20.08.2025, копію Журналу обліку надходження нафтопродуктів, копію Журналу оперативного обліку скрапленого газу, копію настанови з експлуатації колонки газороздавальної Астра, копію відомостей про повірку ПРК, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 03/2633.
Водночас відповідач жодної оцінки зазначених документам не надав. 
При цьому в акті фактичної перевірки 29.08.2025 №35586/20/30/РРО/42931163 представниками відповідача зазначено, що станом на 20.08.2025 згідно з показниками рівнеміра лічильника «Rochester» залишок газу становить 69% (що складає 3450,0 літрів газу при місткості резервуара у 5м3), при цьому згідно даних Х-звіту залишок газу становить 1097,57 літрів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891, рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.
Згідно з листом ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 05.02.2026 № 23-13/8, який міститься в матеріалах справи, поплавковий пристрій Rochester є вбудованим в резервуар індикатором, а не рівнеміром, за своєю конструкцією та принципом роботи призначений для контролю рівня наповнення резервуара рідиною. Функції вимірювання рівня рідини, передачі облікових даних електронними засобами зв`язку до контролюючих органів поплавковий пристрій Rochester не здійснює, вимогам ДСТУ OIML 85-1 & 2:2019 не відповідає і тому не відноситься до законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.
Рівнеміри типу SiteSentinel… є автоматичними рівнемірами, за своєю конструкцією та принципом роботи призначені для вимірювання рівня рідини в резервуарі. Рівнеміри SiteSentinel… відповідають вимогам ДСТУ OIML 85-1 & 2:2019, наявні в реєстрі затверджених типів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки і підлягають періодичній повірці.
В матеріалах справи наявні чинні на момент проведення фактичної перевірки свідоцтва про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки SiteSentinel № 03/2625, № 03/2630, № 03/2633, які були розміщені на резервуарах позивача. 
Відповідно до пункту 8.9 Інструкції № 332 під час проведення інвентаризації СВГ (скраплений вуглеводневий газ) необхідно:
- визначити придатність ЗВТ (засоби вимірювальної техніки), що застосовуються під час інвентаризації;
- визначити об`єм і масу СВГ у резервуарах і трубопроводах. Установлення наявності СВГ проводиться за допомогою рівнеміра та резервуара, що має свідоцтво про державну метрологічну атестацію або повірку. За наявності на резервуарах рівнеміра кожний із цих резервуарів повинен мати градуювальну таблицю, яка затверджується керівником територіального органу Держспоживстандарту України, який проводив державну метрологічну атестацію або повірку. За відсутності рівнеміра на резервуарах вимірювання залишків СВГ проводяться за допомогою лічильників СВГ шляхом його перекачування в інший резервуар;
- масу рідинної фази СВГ у резервуарах та технологічних трубопроводах вимірюють об`ємно-масовим статичним методом та (або) прямим методом вимірювання маси. У разі визначення маси СВГ у технологічних трубопроводах об`ємно-статичним методом трубопроводи повинні мати градуювальну характеристику, яку пропонується визначати згідно з "Методическими указаниями по определению вместимости и градуировке трубопроводов нефтебаз. Геометрический метод." Для забезпечення найбільшої точності при визначенні залишків СВГ за допомогою контрольних трубок необхідно СВГ, який є в наявності, заповнити наземні резервуари до рівня 85-відсоткового наповнення, підземні - до 90-відсоткового рівня, а решта резервуарів повинні бути повністю порожні. При цьому СВГ із останнього частково заповненого резервуара має бути злитий в автомобільні цистерни або балони з подальшим їх зважуванням на вагах і врахований при розрахунку залишків. Контрольні трубки повинні мати таблички із зазначенням відповідного об`єму у відсотках (85, 40, 10) і вентиль контролю звільнення. Результати вимірювання маси СВГ в АЦСГ і балонах оформляються додатком до акта інвентаризації СВГ за формою N 11-ГС (додаток 11);
- СВГ, який міститься в резервуарах парку зберігання, перекачують у незаповнені (визначені комісією) резервуари до рівня 85 % їх заповнення рідинною фазою. Множенням об`єму СВГ, за 85 % заповнення резервуара, на густину визначають його масу. Масу СВГ, що залишився в резервуарах нижче рівня 85 % заповнення, визначають шляхом викачування його з ємностей парку зберігання в АЦСГ із подальшим їх зважуванням на автомобільних вагах. Результати вимірювання маси СВГ в АЦСГ оформляються додатком до акта інвентаризації СВГ за формою N 11-ГС;
- масу парової фази СВГ визначають, виходячи з її об`єму в резервуарі, температури газу, компонентного складу та фактичного тиску в резервуарі на момент проведення інвентаризації. За відсутності технічних засобів для визначення компонентного складу парової фази застосовують дані документа про якість (паспорта) останньої партії злитого в резервуар СВГ;
- у разі встановлення незначної кількості залишків СВГ у резервуарах АГЗС (АГЗП) допускається їх реалізація споживачам до повного звільнення резервуарів від рідкої фази із з обов`язковим зазначенням в актах інвентаризації показань лічильників сумарного обліку паливороздавальних колонок на початок і кінець інвентаризації;
- у разі встановлення інвентаризацією значної кількості залишків СВГ у резервуарах АГЗС (АГЗП) дозволяється проводити приймання СВГ, що надійшов з ГНС, у резервуари до рівня 85 % наповнення з відміткою в прибуткових документах "одержано під час інвентаризації", яка засвідчується підписом голови інвентаризаційної комісії;
- провести інвентаризацію СВГ у балонах шляхом підрахунку кількості заповнених балонів СВГ і множенням їх на масу СВГ (за кожним типорозміром балонів). Для контролю маси СВГ у балонах проводиться їх вибіркове (до 5 %) зважування;
- занести до інвентаризаційного опису результати інвентаризації;
- бухгалтерії підприємства необхідно скласти порівняльну відомість результатів інвентаризації;
- спеціалістами служби (відділу) обліку та реалізації підприємства провести розрахунок технологічних втрат СВГ згідно з вимогами, встановленими ГСТУ 320.00149943.016-2000;
- розрахунок технологічних втрат затверджується керівником підприємства.
Таким чином, єдиним способом дізнатися та порівняти наявність скрапленого вуглеводневого газу в резервуарах з Х-звітом можливо лише за допомогою рівнеміра, що має свідоцтво про державну метрологічну атестацію або повірку. За відсутності рівнеміра на резервуарах вимірювання залишків скрапленого вуглеводневого газу проводяться за допомогою лічильників скрапленого вуглеводневого газу шляхом його перекачування в інший резервуар.
Водночас відповідач, посилаючись на встановлення факту реалізації позивачем необлікованого газу, зазначає про різницю в фактичних залишках такого газу спираючись на інформацію в Х-звіті та показники лічильника «Rochester», що свідчить про те, що вимірювання рівня фактичних залишків газу скрапленого у резервуарах на АЗС позивача були здійснені відповідачем з порушенням вимог Інструкції № 332, а тому висновок ГУ ДПС у Харківській області про наявність необлікованого газу ґрунтується на припущеннях контролюючого органу.
При цьому, колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази реалізації позивачем необлікованого скрапленого газу, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що контролюючим органом жодним доказом не підтверджено та не доведено правомірності встановлення необлікованих залишків пального під час здійснення фактичної перевірки.
Щодо посилання апелянта на те, що позивач не спростовує встановлене актом перевірки порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР, проте просить скасувати ППР від 30.09.2025 № 0061130707 у повному обсязі колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 1, 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення (правова позиція, яка викладена в постанові Верховного Суду від 06.08.2021 у справі 805/1692/17-а).
У матеріалах справи наявна копія постанови Шевченківського районного суду міста Харкова від 19.11.2025 у справі № 638/18511/25, згідно з якою провадження у справі відносно оператора ТОВ "ГЛОБАЛ ТРАФІК ЛПГ" ОСОБА_1 за частиною 1 статті 155-1 КУпАП України (порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг) було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того, згідно з пунктом 6.3.14 Інструкції № 332 паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 14 (далі - Протокольне рішення).
Реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.
З вищезазначеного вбачається, що продаж пального через паливнороздавальну колонку на АЗС не може відбуватися інакше як через реєстратор розрахункових операцій.
При цьому в ході фактичної перевірки, що підтверджується, зокрема додатком до акта перевірки, в якому міститься інформація про залишки паливно-мастильних матеріалів на момент перевірки (5501,98 л) та на початок зміни (5826,83 л), не встановлено відхилення по бензину А95Евро. А згідно з даними Х-звіту 20.08.2025 позивачем було реалізовано 324,85 літрів бензину А95Евро на загальну суму 10258,28 (з урахуванням знижки 7933,32 грн), тобто кількість реалізованого пального відповідає кількості грошових коштів, отриманих за реалізоване пальне, і проведених через РРО.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи вказане вище, дослідивши фактичні обставини та питання права, які покладені в основу спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Згідно з частинами 1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а отже апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін, оскільки судом було правильно встановлено всі обставини справи, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року по справі № 520/31950/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.О. Фоміна 	
Судді	   	І.М. Ральченко   В.В. Катунов