Справа № 991/4056/26
Провадження 1-кс/991/4067/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
володільця майна ОСОБА_3 ,
детектива ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_6 
про скасування арешту майна
у кримінальному провадженні №52024000000000224 від 08.05.2024 
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
28.04.2026 до ВАКС надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 (далі - заявник) в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна, для розгляду якого відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , яким здійснено судовий розгляд 30.04.2026.
2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.
2.1. Заявник у клопотанні просила: «1. Клопотання представника власників майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно - задовольнити. 2. Скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 січня 2026 року у справі 991/679/26 у кримінальному провадженні №52024000000000224 від 08.05.2024 на майно, вилучене 22.01.2026 за результатами проведення обшуку приміщення, яким користується ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Apple MacBookPro (A3401) з серійним номером JQK64GCPXG. 3. Скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 січня 2026 року у справі 991/679/26 у кримінальному провадженні №52024000000000224 від 08.05.2024 на майно, вилученим 21-22.01.2026 за результатами проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: ноутбук марки Apple MacBookPro, сірого кольору (частково обклеєний плівкою, на корпусі відсутні буль-які ідентифікуючі ознаки (позначки)) з обліковим записом "ОСОБА_11"; мобільний телефон "Apple Iphone 17 Pro Max", серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 »,
що обґрунтовувалось зокрема таким: «І. Виклад фактичних обставин справи
Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №52024000000000224 від 08.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 368 КК України.
22 січня 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду України ОСОБА_7 від 24.12.2025 року у справі №991/13253/25 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки Apple MacBookPro (A3401) з серійним номером JQK64GCPXG з обліковим записом " ОСОБА_8 ".
Разом з тим, 21-22 січня 2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду України ОСОБА_7 від 24.12.2025 року у справі №991/13253/25 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки Apple MacBookPro, сірого кольору (частково обклеєний плівкою, на корпусі відсутні бульякі ідентифікуючі ознаки (позначки)) з обліковим записом "ОСОБА_11" (пароль невідомий); мобільний телефон "Apple Iphone 17 Pro Max", серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEH: НОМЕР_3 .
26 січня 2026 року прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Вищого антикорупційного суду із клопотаннями про арешт майна від 22-23 січня 2026 року (в ухвалі про накладення арешту зазначено як «клопотання - 2» ( п.2.2.2.).
Вказане клопотання мотивує тим, що вилучені речі мають безпосереднє відношення до фактичних обставин справи, які досліджуються в ході досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 від 30 січня 2026 року у справі 991/679/26 клопотання прокурора САП ОСОБА_9 задоволено.
Зокрема постановлено, накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном:
п.2) вилученим 22.01.2026 за результатами проведення обшуку приміщення, яким користується ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Apple MacBookPro (A3401) з серійним номером JQK64GCPXG;
п.3) вилученим 21-22.01.2026 за результатами проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: ноутбук марки Apple MacBookPro, сірого кольору (частково обклеєний плівкою, на корпусі відсутні буль-які ідентифікуючі ознаки (позначки)) з обліковим записом "ОСОБА_11"; мобільний телефон "Apple Iphone 17 Pro Max", серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .
Ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що належним чином обгрунтована відповідність майна, на яке прокурор та детективи просили накласти арешт, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, водночас необхідно провести відповідні експертні дослідження, пов`язані із подоланням наявних систем логічного захисту. Крім того, накладенням арешту буде досягнута мета застосування такого заходу, а саме запобігання можливості протиправного відчуження, знищення, приховування цього майна..
Вважаємо, що наразі не існує підстав, які б слугували для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони володіти, користуватися та розпоряджатися особистим майном.
Так, на теперішній час відсутні правові та фактичні підстави для подальшого застосування арешту на майно, зокрема, ноутбук марки Apple MacBookPro (A3401) з серійним номером JQK64GCPXG, ноутбук марки Apple MacBookPro, сірого кольору (частково обклеєний плівкою, на корпусі відсутні буль-які ідентифікуючі ознаки (позначки)) з обліковим записом "ОСОБА_11" та мобільний телефон "Apple Iphone 17 Pro Max", серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , з огляду на наступне.
По-перше, ноутбуки та мобільний телефон не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігають на собі його слідів та не містять інформації, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.
По-друге, органом досудового розслідування не доведено, що зазначене майно може бути об`єктом спеціальної конфіскації чи конфіскації як виду покарання.
По-третє, подальше утримання майна під арештом є непропорційним втручанням у право власності, гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не відповідає меті кримінального провадження.
Крім того, арешт зазначеного майна істотно порушує права та законні інтереси власників, оскільки ноутбуки та мобільний телефон є засобами щоденного користування, необхідними для комунікації, роботи, отримання медичної, банківської та іншої важливої інформації.
Крім того, з моменту накладення арешту на зазначене майно минув достатній проміжок часу для здійснення всіх необхідних процесуальних дій, зокрема огляду, копіювання інформації, проведення відповідних експертиз або інших слідчих (розшукових) дій.
Органом досудового розслідування не наведено жодних об`єктивних причин, які б свідчили про неможливість або необхідність подальшого утримання ноутбуків та мобільного телефону під арештом. Фактично, на даний час відсутня будь-яка процесуальна потреба у подальшому обмеженні права власників на володіння, користування та розпорядження цим майном.
Тривале утримання майна під арештом без активного здійснення з ним процесуальних дій свідчить про формальний характер такого обмеження та суперечить завданням кримінального провадження, принципу розумності строків і вимогам пропорційності втручання у право власності.
Таким чином, подальше застосування арешту є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає принципам розумності, необхідності й співмірності. З огляду на викладене, арешт на зазначене майно підлягає скасуванню» із доданими копіями такого: ордерів на надання правничої допомоги і свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, протоколів обшуку від 22.01.2026 року і від 21-22.01.2026 року, ухвали слідчого судді ВАКС від 30.01.2025.
2.2. В судовому засіданні володілець майна ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив таке задовольнити, скасувавши арешт на майно. Заявник ОСОБА_5 спочатку брала участь в судовому засіданні, проте через технічні проблеми із системою відеоконференції не змогла продовжити цю участь.
Детектив НАБУ ОСОБА_4 , що входить до групи детективів у кримінальному провадженні №52024000000000224, заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що потреба у арешті майна не відпала, оскільки ще тривають експертні дослідження такого.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК передбачений арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною 3 статті 132 КПК визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
3.2. Відповідно до частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 статті 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті(тобто арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини 2 цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Згідно з частиною 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до частини 1 статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 4 статті 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
3.3. Згідно із частиною 1 статті 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом . Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто учасники кримінального провадження, які подали клопотання про скасування арешту майна, повинні довести окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення такого арешту та/ або відпадіння подальшої потреби в його застосуванні.
3.4. Судом встановлено такі обставини:
3.4.1 Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №52024000000000224 від 08.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 368 (чинна з 04.06.2014), частиною 2 статті 364, частиною 4 статті 368 (чинна з 04.06.2014) КК, у якому наразі жодній особі не повідомлено про підозру.
3.4.2. 22.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_7 від 24.12.2025 у справі №991/13253/25 проведено обшук нежитлових офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що перебувають у власності та фактичному володінні ОСОБА_3 , про що складено відповідний протокол, за результатами чого виявлено та вилучено: - ноутбук марки Apple MacBookPro (A3401) з серійним номером JQK64GCPXG.
23.01.2026 постановою детектива ОСОБА_10 зокрема це майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №52024000000000224 від 08.05.2024 відповідно до статті 98 КПК, оскільки «вказаний ноутбук має безпосереднє відношення до фактичних обставин, які досліджуються у ході досудового розслідування, оскільки ноутбук перебував у ввімкненому стані з обліковим записом « ОСОБА_8 », з наявним логічним захистом, а саме паролем. ОСОБА_3 відмовився надати пароль, а тому, з метою подолання логічного захисту, що потребують спеціальних знань та обладнання, яке можливо використати лише в межах криміналістичної лабораторії, а також шляхом проведення судових експертиз, прийняте рішення про вилучення вказаного ноутбуку. Отже, ноутбук марки Apple MacBookPro (А3401) з серійним номером JQK64GCPXG може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження».
23.01.2026 постановою детектива ОСОБА_10 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, яким надано на дослідження такий ноутбук.
3.4.3. 21-22.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_7 від 24.12.2025 у справі №991/13251/25 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у власності ОСОБА_6 , про що складено відповідний протокол, за результатами чого виявлено та вилучено: - ноутбук марки Apple MacBookPro, сірого кольору (частково обклеєний плівкою, на корпусі відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки (позначки)) з обліковим записом «ОСОБА_11»; - мобільний телефон «Apple Iphone 17 Pro Max», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .
23.01.2026 постановою детектива ОСОБА_10 зокрема це майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №52024000000000224 відповідно до статті 98 КПК, оскільки «вказаний ноутбук має безпосереднє відношення до фактичних обставин, які досліджуються у ході досудового розслідування, оскільки доступ до відомостей в ноутбуці обмежений системою логічного захисту (пароль), а тому, з метою подолання логічного захисту, що потребують спеціальних знань та обладнання, яке можливо використати лише в межах криміналістичної лабораторії, а також шляхом проведення судових експертиз, прийняте рішення про вилучення вказаного ноутбуку. Також, вилучений мобільний телефон має безпосереднє відношення до фактичних обставин, які досліджуються у ході досудового розслідування. У вказаному мобільному телефоні наявні відомості про здійснення зовнішньо-економічної ТОВ «ІНДЕВОР», ТОВ «КАТРАН», зокрема такі відомості наявні в чатах програм для спілкування «Viber» та «WhatsApp». Ряд чатів містять ряд видалених повідомлень, а тому вилучений мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження».
23.01.2026 постановою детектива ОСОБА_10 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, яким надано на дослідження цей ноутбук та мобільний телефон. 
3.4.4. 30.01.2026 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 у справі №991/679/26 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном:
1) вилученим 22.01.2026 за результатами проведення обшуку приміщення, яким користується ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:- ноутбук марки Apple MacBookPro (A3401) з серійним номером JQK64GCPXG.
2) вилученим 21-22.01.2026 за результатами проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: - ноутбук марки Apple MacBookPro, сірого кольору (частково обклеєний плівкою, на корпусі відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки (позначки)) з обліковим записом «ОСОБА_11», - мобільний телефон «Apple Iphone 17 Pro Max», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .
25.02.2026 ухвалою АП ВАКС у справі №991/679/26 залишено без задоволення зокрема апеляційні скарги представниці ОСОБА_6 , ОСОБА_3 - адвокатки ОСОБА_5 , а ухвалу слідчого судді ВАКС від 30.01.2026 без змін, оскільки «згідно з матеріалами судового провадження встановлено, що детективи вилучили майно через необхідність подолання систем логічного захисту та внаслідок виявлення видалених повідомлень, що зумовлює потребу провести щодо них експертизи, віднайдення якого було, зокрема, завданням обшуків, дозволи на які надано за рішеннями слідчого судді, а також враховуючи наявність на вилучених телефонах листування (у тому числі видалених файлів, для відновлення яких необхідне проведення експертного дослідження) і контактів, які можуть бути використані у якості доказів у зазначеному кримінальному провадженні.., колегія суддів вважає, що детективи мали право на прийняття рішення стосовно вилучення відповідного майна, надання якого разом з інформацією, що міститься на відповідних носіях, є необхідною умовою для подолання систем логічного захисту, виявлення й відновлення видалених файлів і отримання доступу до наявної на вилучених технічних носіях та мобільних терміналах зв`язку інформації. Тому, враховуючи вищезазначене, зважаючи на існування достатніх підстав вважати, що на вилученому майні можуть бути наявні відомості, які мають значення для кримінального провадження, і їх в інший спосіб отримати неможливо, а також з метою подолання систем логічного захисту, наявні підстави для накладення арешту на майно, яке відповідає такій ознаці, передбаченій ч. 1 ст. 98 КПК, як наявність інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Доказів, які б спростовували наведене, не встановлено».
3.5. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема на умовах, передбачених законом. В той же час обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000, заява № 33202/96), та будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, заява № 8793/79).
Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, суд вважає, що втручання у право власності володільців майна пов`язано із здійсненням кримінального провадження щодо особливо тяжкого і тяжкого корупційних кримінальних правопорушень, тому таке обмеження права власності не є свавільним та відповідає вимогам законності із дотриманням справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, й застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна необхідне для досягнення його мети.
Також з вищенаведеного вбачається, що арешт на майно ОСОБА_3 і ОСОБА_6 накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи електронних комунікацій, детективом належним чином обґрунтована наявність у вилученому під час обшуків майні відомостей, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, що дає підстави вважати це майно належним до речових доказів, водночас є необхідність проведення відповідних експертних досліджень, які наразі вже призначені і тривають, тому наявна належна правова підстава арешту зазначеного майна, тоді як доводи заявника як представника володільця майна не спростовують такого.
За таких обставин вочевидь відсутня об`єктивна можливість прискорення проведення призначених судових комп`ютерно-технічних експертиз, окрім як добровільного надання володільцями майна коду доступу до вилученого майна.
Належить зазначити, що КПК не вимагає для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям речових доказів, наявності обґрунтованої підозри, тобто таке майно дозволяється вилучати та арештовувати незалежно від статусу його власника та місця відшукання, оскільки в іншому випадку не буде досягнута мета застосування такого заходу, а саме запобігання можливості протиправного відчуження, знищення, приховання цього майна.
3.6. Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя вважає відсутніми необґрунтоване накладення арешту чи відпадіння потреби у такому, або непропорційного втручання у права і свободи особи через накладення арешту як заходу забезпечення кримінального провадження, а тому належить відмовити у задоволенні клопотання.
Керуючись статтями 131, 132, 170-174, 309, 369-372, 532 КПК, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 05.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1 _____________