ЄУ №712/4055/26
Провадження №2/712/3071/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року    Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді   Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №16.11.2023-100000271 від 16.11.2023 у сумі 10 129,60 грн. та витрати на сплату судового збору. 
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 16.11.2023 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 було укладено договір №16.11.2023-100000271,відповідно до якого останній було надано кредит у сумі 11 000,00 грн., строком на 28 днів до 13.12.2023.
Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, станом на 22.03.2026 становить 10 129,60 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 630,85 грн., проценти – 1 848,75 грн., комісія за надання кредиту – 1 650,00 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 12 травня 2026 року.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред`явила.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 16.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №16.11.2023-100000271 шляхом підписання заявки до пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), що є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно п. 3.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
У п. 3.2. Оферти встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 3.3. Оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Відповідно до п. 4.1 Оферти кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача 5363-54XX-XXXX-3253.
Відповідно до заявки №16.11.2023-100000271 кредитором надано позичальнику кредит у сумі 11 000,00 грн. строком на 28 днів, дата повернення кредиту – 13.12.2023.
Згідно пункту 6 заявки продовження строку, на який надається кредит, не передбачено. У Позичальника та Кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту.
Відповідно до п. 7 Заявки визначено розмір процентної ставки за кредитом – 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі – «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Згідно пункту 9 заявки комісія, пов`язана з наданням кредиту, – 15% від суми кредиту та дорівнює 1 650,00 грн. 
У пункті 10 заявки міститься графік платежів, згідно якого проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту сплачується 2 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 7 559,15 грн., 2 платіж у розмірі 7 559,17 грн., Комісія сплачується 1 платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1 650 грн. 
Відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №16.11.2023-100000271 підтверджені умови надання кредиту на умовах, зазначених у заявці.
Як вбачається з квитанції №2391915799 від 16.11.2023 на картку № НОМЕР_1 , яка зазначена ОСОБА_1 у заявці, 16.11.2023 о 06:26 виплачено 11 000,00 грн., призначення платежу: «видача за договором №16.11.2023-100000271».
Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.11.2023-100000271 від 16.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 складає 1 847,74 грн., з яких 6 630,85 грн. – основний борг, 1 847,74 грн. – проценти за період з 16.11.2023 по 13.12.2023, 1 650,00 грн. – комісія за надання кредиту.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримала кредитні кошти у сумі 11 000,00 грн., частково вчиняла дії щодо повернення кредиту, однак в добровільному порядку не повернула, згідно розрахунку заборгованість за сумою основного боргу складає 6 630,85 грн., а отже указана сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр». 
Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.11.2023-100000271 від 16.11.2023, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом, нарахована за період з 16.11.2023 по 13.12.2023, складає 1 848,74 грн.
Указана сума розрахована згідно умов нарахування відсотків, зазначених у п. 7 заявки кредитного договору, а отже обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 1 650,00 грн. 
Розглядаючи указану вимогу, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом, умовами кредитного договору визначено сплату комісії за надання кредиту – 15% від суми кредиту, що дорівнює 1 650,00 грн.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа №727/5461/23, провадження №61-17096св23.
Судом установлено, що умовами кредитного договору №16.11.2023-100000271 від 16.11.2023 визначено сплату комісії за надання кредиту (пункт 9 Заявки).
Однак, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та, за які банком встановлена комісія за надання кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Споживчий Центр» не надав доказів надання таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням викладеного, вимога про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 1 650,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті у повному обсязі, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №16.11.2023-100000271 від 16.11.2023 у сумі 8 479,60 грн., з яких 6 630,85 грн. – тіло кредиту, 1 848,75 грн. – проценти за користування кредитом.
У решті позовних вимог слід відмовити.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 8 479,60 грн., що становить 83,7% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 228,43 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №16.11.2023-100000271 від 16.11.2023 у сумі 8 479,60 грн. та судовий збір у сумі 2 228,43 грн., всього – 10 708,03 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження за адресою: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення надіслати сторонам протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів. 

Суддя:          О.С. Стеценко