Справа № 159/3102/26
Провадження № 2/159/2180/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області 
в складі головуючого судді Окостень І.В.,
з участю секретаря судового засідання Конашук М.А.,
розглянув справу № 159/3102/26,
учасники справи:
позивач — товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія «Венера Фінанс»,
відповідач — ОСОБА_1 ,
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
представники учасників справи:
представник позивача — Пархомук Сергій Валерійович,
в с т а н о в и в:
В травні 2026 року позивач звернувся в електронній формі до суду із указаним позовом, який мотивований тим, що 21.05.2025 між ТОВ «Клай Інвест» та відповідачем було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту, за умовами якого відповідачу надано у безготівковій формі кошти шляхом перерахування на платіжну картку. Строк кредиту 90 днів, денна відсоткова ставка 0,72. Через неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 10 764,80 грн, з яких: 8 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 764,80 грн заборгованість за процентами.
Позивач набув права вимоги в указаному розмірі до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги від 19.12.2025 №119122025/1, укладеного ТОВ «Клай Інвест» та ТОВ «Фінансова компанія «Венера Фінанс».
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному у розмірі та судові витрати у справі: 2662,40 грн судового збору, 15 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 27.05.2026 року суд відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві вказала на те, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів видачі кредиту, його розміру, графіку погашення заборгованості, виписки з карткового рахунку заборгованості. Просила відмовити у задоволенні позову.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач не повідомив суд про причини не прибуття.
За відсутності учасників справи фіксування судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. 
З наявних у справі доказів встановлено, що 21.05.2025 ТОВ «Клай Інвест» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту №283073, за умовами якого відповідач отримала кредити в розмірі 8 000 грн строком на 90 днів, до 18.08.2025, з процентною ставкою 0,72% в день. Кредит надано у безготівковій формі на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів платіжного засобу № НОМЕР_1 .
Додатком до договору є графік розрахунків та загальна вартість кредиту.
Договір укладено в електронній формі, він з підписаний відповідачем 21.05.2025 із використанням одноразового ідентифікатора KL6956. У такий спосіб підписаний додаток до договору.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Кредит — це грошові кошти, що надаються позичальнику на умовах поворотності, строковості та платності. Така послуга обов`язково надається на підставі письмового договору, що може бути укладений в електронній формі.
Електронний договір за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Механізм його укладення, вимоги до підписання сторонами врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».
Так, у ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підпис одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифровою послідовністю, що надсилається на верифікований номер телефону особи. 
Договір про надання кредиту у цій справі за формою відповідає вимогам законодавства щодо електронних договорів, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що є аналогом власноручного підпису. При укладенні договору відповідач пройшла ідентифікацію за реєстраційним номером облікової картки платника податків, паспортними даними, верифікованим номером мобільного телефону та адресою електронної пошти.
Підписуючи кредитний договір №283073 від 21.05.2025, відповідач ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису погодила усі його умови, у тому числі реквізити платіжного засобу для перерахування коштів. 
Інформаційна довідка ТОВ «ПрофітГід» підтверджує виконання платіжної операції на картку, яка повністю збігається з маскованим номером у договорі. У транзакції №44787-46496-10283 від 21.05.2025 вказано призначення платежу в розмірі 8 000 грн: «видача кредиту №283073». Операція проведена 21.05.2025 о 19:24, тобто в день укладення кредитного договору. 
Зазначення цих реквізитів у тексті договору свідчить про те, що позичальник самостійно ідентифікувала цю картку як власну та надала добровільну згоду на зарахування грошей саме на неї. Доказів протилежного суду не надано.
Позивач доводить про набуття ним права вимоги за договором кредиту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У п. 4.1.4 договору кредиту №283073 від 21.05.2025 передбачено право кредитора ТОВ «Клайн Інвест» поступатися правом вимоги за цим договором. 
За умовами договору факторингу № 19122025/1 від 19.12.2025 ТОВ «Клайн Інвест» відступив фактору ТОВ «Фінансова компанія «Венера Фінанс» права вимоги за укладеними кредитними договорами, зазначеним у реєстрі боржників, що є додатками до договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №283073 від 21.05.2025: станом на 19.12.2025 розмір заборгованості 10 764,80 грн, борг тіла кредиту 8000 грн, борг за процентами 2764,80 грн.
З урахуванням наведеного, факт переходу до позивача права вимоги за кредитним договором є доведеним. Доказів протилежного у справі немає.
Після придбання права вимоги позивач не проводив додаткові нарахування та пред`явив вимоги про стягнення вказаної суми боргу.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором, наданої позивачем, станом на 20.02.2026 заборгованість за тілом кредиту складає 8 000 грн, нараховані і не погашені проценти — 2 764,80 грн.
Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем будь-яких платежів на погашення кредиту.
Проведений аналіз матеріалів справи та умов договору про надання фінансового кредиту свідчить про повну відповідність вказаного розрахунку договірним зобов`язанням сторін. Заявлена позивачем сума процентів у розмірі 2 764,80 грн є результатом нарахування за 48 днів фактичного користування кредитом: 8 000,00 грн ? 0,72% ? 48 днів = 2 764,80 грн.
Отже, позов підлягає до повного задоволення.
Позивач заявив про стягнення з відповідача судових витрат: 2 662,40 грн зі сплати судового збору та 15 500 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольняє позов повністю, тому стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Щодо розміру витрат на правничу допомогу необхідно врахувати таке.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
Відповідно висновку Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 в справі № 206/6537/19 суд має право оцінювати заявлений розмір правничої допомоги за критеріями ст. 137, 141 ЦПК України, незалежно від умов договору. Відшкодовуються лише витрати розумного розміру.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За вимогами ст. 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням наведених законодавчих норм суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
В даному випадку, позивач обґрунтовує заявлений розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 15500 грн договором про надання правничої допомоги, актом прийому-передачі виконаних робіт, квитанцією.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу Верховний Суд у постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19 вказав на те, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі сторін. Послуги надані адвокатом є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Обсяг наведених послуг, обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору не виправдовують вартість послуг, зазначених в акті. Виокремлення адвокатом «зустрічі з клієнтом та консультації», як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки позовної заяви». 
З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, ціни на ринку адвокатських послуг, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною. Тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 3000 грн, що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.
Керуючись статтями 12, 76 — 81, 141, 274-278 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 283073 від 21.05.2025 в розмірі 10 764 (десять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок, з яких 8 000 грн тіло кредиту, 2 764,80 грн нараховані проценти.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», код ЄДРПОУ 43561872, місце знаходження: м. Київ, вул. Львівська, 23, оф. 703,
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 25.06.2026.

Головуючий:	І. В. ОКОСТЕНЬ