Справа № 682/498/26
Провадження № 2/682/683/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судових засідань Придачук Г.Л., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
в с т а н о в и в :
До суду надійшов позов ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування поданого позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Свердловськ, Червонопартизанськ Луганської області померла – ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована одна за адресою с.Великий Скнит Ганнопільської сільської ради. Позивачу стало відомо, що за життя ОСОБА_3 , 14.06.1996 року був складений заповіт на випадок її смерті на його ім`я. У встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , оскільки незнав про наявність заповіту. Нотарус своїм листом повідомив позивача про необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , оскільки позивачем пропущений строк встановлений діючим цивільним законодавством для прийняття спадщини. 
Представник позивача вважає, що строк встановлений для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин зважаючи на наступне: в зв?язку з тим, що спадкодавець є сторонньою позивачу особою, позивач не перебував в родинних відносинах із спадкодавцем, який проживав та помер в іншому населеному пункті іншої області, спадкодавець розпорядився на випадок своєї смерті відносно належного йому майна - земельної частки (паю) на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на користь позивача заповіту, також не розміщувалося оголошення у пресі відносно наявності заповіту чи смерті заповідача, крім цього про смерть спадкодавця позивачу було не відомо та відповідно позивач не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини. Про факт наявності заповіту та факт смерті заповідача стало відомо в лютому 2026 року.
За таких обставин, представник позивача просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк, терміном в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 27.02.2026 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.03.2026.
30.03.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 20.04.2026.
20.04.2026 представник позивача до суду не з`явився, пода заяву про відкладення розгялду справи у зв`язку із віжрядженням за межі області. Тож, ухвалою від 20.04.2026, розгляд справи було відкладено на 04.05.2026.
04.05.2026 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав.
Від Ганнопільської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Свердловськ, Червонопартизанськ, Луганська обл.., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).
Згідно довідки, виданої виконкомом Ганнопільської сільської ради, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерьі була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
Відповідно до заповіту від 14.06.1996 року, посвідченого секретарем Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_3 заповіла приватизовану земельну ділянку, яка знаходиться на території Великоскнитської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_2 (а.с.11,12).
Згідно довідки від ПП «Трудівник Полісся`Сьогодні», оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду не розміщувалося (а.с.18).
Згідно державного акту на право приватної власності на землю, для ОСОБА_3 , яка мешкала в с.Великий Скнит, на підставі рішення сесії Великоскнитської сільської ради народних депутатів №3 від 30.01.2002 року, їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,21 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Великоскнитської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №316 (а.с. 16-17).
Із відповіді приватного нотаріуса Якимчук І.П. від 25.02.2026 року №42/01-16 слідує, що позивачем пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому необхідно звернутись до суду із позовною заявою про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 19).
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Отже, відповідно до ст.ст. 1223,1233 ЦК України, ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом. Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 не проживав із спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики.
Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про існування заповіту на його користь; у засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 не розміщувалось.
Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 352-355 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Визначити  ОСОБА_2 додатковий строк, терміном в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_2 (с.Клепачі, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., РНОКПП: НОМЕР_2 );
Представник позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 );
Відповідач: Ганнопільська сільська рада (с.Ганнопіль, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., ЄДРПОУ: 04405171).
Повний текст рішення складено 08.05.2026.

Суддя          Шевчук В. В.