П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
Єдиний унікальний номер №943/2191/25 
Провадження №3/943/38/2026 

03 липня 2026 року м. Буськ
Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП, - 
в с т а н о в и в :
12.11.2025 року від заступника начальника ВП №2 №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області до Буського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Постановою суду від 12 грудня 2025 року задоволено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи та призначено у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського НДІ СЕ та направлено матеріали вказаної справи в розпорядження експертів.
29 червня 2026 року матеріали справи про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернулися до суду після проведеної експертизи разом із висновком експерта №6179-Е від 24.06.2026 року.
Постановою суду від 30 червня 2026 року відновлено провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено розгляд справи на 03.07.2026 року.
Судом встановлено, що 06 серпня 2025 року о 14 год. 30 хв. на автодорозі Т-1806, 162 км., поблизу м. Буськ Золочівського району Львівської області, водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», із реєстраційним номером НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, зокрема, поворпоту ліворуч на другорядну дорогу, не перконався, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулося попутньо-перехрестне зіткнення із автомобілем «Volkswagen Passat», із реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який у цей час рухався у попутньому напрямку позаду нього та виконував маневр обгону, внаслідок ДТП чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про дату, час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Крім того, п. 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння  ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки водій порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №505027 від 06.11.2025 року, протокол огляду місця події від 06.08.2025 року, постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 24.10.2025 за відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться висновком експерта Львівського НДІ СЕ за №6179-Е від 24.06.2026 року, де за результатами проведення судової автотехнічної експертизи сформульовано такі висновки: вихідні дані про обставини даної ДТП, задані водієм ОСОБА_1 , не можуть бути технічно спроможними, а проведення досліджень по технічно неспроможних визнаних може питести до хибних результатів. Тому варіант механізму ДТП, заданий водієм ОСОБА_3 , при автотехнічних дослідженнях не розглядався як технічно необгрунтований. Показання водія ОСОБА_2 про розвиток механізму ДТП можуть бути спроможними, тому при автотехнічних дослідженнях використовувалися дані про розвиток механізму ДТП, які задані водієм автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Якщо ДТП мала місце у межах населеного пункту (у м. Буськ), тобто розвиток механізму ДТП відповідав варіантові 1, то у такій дорожній ситуації водій автомобіля «Фольксваген Пассат» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); п. 2.3 (підпункту «б»); п. 12.3; п. 12.4; п. 12.9 (підпункту «б») ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год, а із моменту, коли при виконанні маневру обгону на смугу руху вказаного транспортного засобу із правої смуги почав рухатися автомобіль «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_4 , водій якого намагався виконати маневр розвороту, - водій ОСОБА_2 повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). Якщо дорожня ситуація розвивалась так, як у варіанті 2, то у такому випадку водій автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами п. 1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»); п. 2.3 (підпункту «б»); п. 12.3; п. 12.6 (підпункту «г») ПДР України, то у такій дорожній ситуації водій автомобіля «Фольковаген Пассат», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п. 1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»); п. 2.3 (підпункту «б»); п. 12.3; п. 12.6 (підпункту «г») ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 90 км/год, а із моменту, коли при виконанні маневру обгону на смугу руху вказаного транспортного засобу із правої смуги почав рухатися автомобіль «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_4 , водій якого намагався виконати маневр розвороту, - водій ОСОБА_2 повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). Незалежно від того, чи дана ДТП мала місце у межах населеного пункту (у м. Буськ), чи поза його межами, водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п. 1.5; п. 1.10 ( в частині значення термінів «дати дорогу» та «небезпека для руху»); п. 2.3 (підпунктів «б» та «д» ); п. 10.1 та п. 14.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій перед зміною напрямку повинен був належно переконатися у безпеці початку виконання маневру розвороту і дати дорогу автомобілеві «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_3 , який вже виконував маневр обгону автомобіля «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_5 . При тих вихідних даних про розвиток механізму ДТП, які технічно спроможні, водій автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , як при швидкості руху керованого ним транспортного засобу 50 км/год (максимально допустимій при русі у населених пунктах), так і при швидкості його руху 80 км/год (яка була вибрана вказаним водієм при русі на ділянці дороги, де сталася ДТП) не мав технічної можливості своєчасним екстренним гальмуванням зупинити вказаного легковика у межах віддалі 29,4 м. і, цим самим, уникнути зіткнення. У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п. 1.5; п. 1.10 ( в частині значення термінів «дати дорогу» та «небезпека для руху»); п. 2.3 (підпунктів «б» та «д» ); п. 10.1 та п. 14.3 (підпункту «в») ПДР України. Іншими словами, для уникнення даної ДТП водієві ОСОБА_1 , з технічної точки зору, було необхідно (і достатньо) перед зміною напрямку руху (і виїздом на смугу зустрічного руху) належно переконатися у безпеці початку виконання маневру розвороту і дати дорогу автомобілеві «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_3 , який вже виконував маневр обгону автомобіля «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_5 . Незалежно від того, чи дана ДТП мала місце у межах населеного пункту (у м. Буськ), чи поза його межами, дії водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 1.5; п. 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» та «небезпека для руху»); п. 2.3 (підпунктів «б» та «д ); п. 10.1 та п. 14.3 ПДР Україна та невідповідність, з технічної точки зору, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП. Якщо дана ДТП мала місце у межах населеного пункту (у м. Буськ), то у такому випадку дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 12.4 та п. 12.9 (підпункту «б») ПДР України. У цей же час, дана експертиза не має підстав стверджувати, що ця невідповідність перебуває у причино-наслідковому зв?язку з фактом даної ДТП, оскільки як при швидкості руху 50 км/год (максимально допустимій при русі у населених пунктах), так і при швидкості руху 80 км/год (вибраній вказаним водієм перед моментом ДТП, водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості своєчасно зупинити керований ним автомобіль «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_6 у межах віддалі 29,4 м. Тому вирішення питання про те, чи перебувають невідповідності дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України у причино-наслідковому зв?язку з фактом даної ДТП позбавлене технічного змісту. Якщо дана ДТП мала місце поза межами населеного пункту (тобто м. Буськ), то у такому випадку дана експертиза не вбачає у діях водія ОСОБА_2 будь-яких невідповідностей вимогам ПДР України. Тому вирішення питання про те, чи у цьому випадку дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України перебувають у причино-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП технічно необгрунтоване.
Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Вказані докази суд вважає об`єктивними, логічними та послідовними, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ст. 124 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011).
Відтак, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а вина правопорушника в його скоєнні повністю доведена та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки він, як учасник дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Разом із тим, в силу приписів статті 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій – восьмій цієї статті.
Оскільки, як убачається із матеріалів справи, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 06 серпня 2025 року, а відтак визначений частиною другою статті 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення сплив ще 06 листопада 2025 року.
При цьому, суд констатує, що матеріали вищевказаної справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду лише 12 листопада 2025 року, тобто через 6 днів після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відтак, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про визнання винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, що відповідає приписам п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 38, 40-1, 124, 247, 276-280, 283-284 КУпАП, суддя, - 
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за статтею 124 КУпАП закрити за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос