УХВАЛА
11 червня 2026 року
м. Київ

справа № 175/2979/23
провадження № 61-7593ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Сердюка В. В.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вигулярний Ігор Вікторович, на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2026 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати право власності 
на 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку, а також визнати за відповідачем право власності на автомобіль PEUGEOT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та визнати за позивачем право власності на автомобіль КІА модель SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
У вересні 2023 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просила визнати спільною сумісною власністю грошові кошти в сумі 60 000 доларів США та автомобіль PEUGEOT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнати право власності за відповідачем на житловий будинок, земельну ділянку та автомобіль КІА модель SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також задовольнити первісний позов 
в частині визнання права власності на автомобіль PEUGEOT, реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_1 . Також просить визнати за ОСОБА_2 право власності на частину позики в сумі 38 544, 29 доларів США та стягнути 
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину позики 
у сумі 21 455, 71 доларів США.
Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 
від 13 листопада 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 1221455800:02:017:0101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 221,5 кв.м., житловою площею 109,3 кв.м, опис: житловий будинок літ.А1, тераса літ.а2, ганок літ.а3, навіс літ.а4, ганок літ.аб, ганок літ.аб та господарські будівлі 
і споруди: навіс літ.Б1, господарський блок літ.В1, навіс літ.Г1, зливна яма літ.з.я., зливна яма літ.з.я.[1], замощення літ.І., огорожі літ. 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль PEUGEOT, модель 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - оранжевий, реєстраційний 
номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2020, дата державної реєстрації 13 серпня 2020 року; автомобіль КІА модель SORENTO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 
рік випуску - 2018, дата державної реєстрації 09 листопада 2018 року.
Поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступним чином: визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1221455800:02:017:0101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1221455800:02:017:0101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 221,5 кв.м, житловою площею 109,3 кв.м, опис: житловий будинок літ. А1, тераса літ. а2, ганок літ. а3, навіс літ. а4, ганок літ. аб, ганок літ. аб та господарські будівлі 
і споруди: навіс літ. Б1, господарський блок літ. В1, навіс літ. Г1, зливна яма літ.з.я., зливна яма літ.з.я.[1], замощення літ. І., огорожі літ. 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 221,5 кв.м, житловою 
площею 109,3 кв.м, опис: житловий будинок літ.А1, тераса літ.а2, ганок літ.а3, навіс літ.а4, ганок літ.аб, ганок літ.аб та господарські будівлі і споруди: навіс літ.Б1, господарський блок літ.В1, навіс літ.Г1, зливна яма літ.з.я., зливна яма літ.з.я.[1], замощення літ.І., огорожі літ. 1-3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль КІА модель SORENTO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2018, дата державної реєстрації 09 листопада 
2018 року; визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль PEUGEOT, модель 2008, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір - оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2020, дата державної реєстрації 13 серпня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості поділеного майна у розмірі 435 927, 00 грн.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, передані 01 червня 2019 року ОСОБА_2 в позику ОСОБА_3 , грошові кошти 
в сумі 35 000 доларів США, передані 01 жовтня 2019 року ОСОБА_2 
в позику ОСОБА_3 , а загалом 60 000, 00 доларів США. В задоволенні інших зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 
від 08 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 задоволено. Рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 
від 13 листопада 2025 року в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошових коштів 
в сумі 25 000, 00 доларів США, переданих 01 червня 2019 року ОСОБА_2 
в позику ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 35 000, 00 доларів США, передані 01 жовтня 2019 року ОСОБА_2 в позику ОСОБА_3 , а загалом 60 000, 00 доларів США, скасовано та відмовлено у задоволенні цієї позовної вимоги. Змінити рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 13 листопада 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості поділеного майна 
у розмірі 435 927, 00 грн, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості поділеного майна у розмірі 107 498, 79 грн. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 
від 08 грудня 2025 року скасовано. Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції 10 000, 00 грн. Стягнуто 
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 22 710, 00 грн.
04 червня 2026 року засобами поштового зв`язку представник 
ОСОБА_1 - адвокат Вигулярний І. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області 
від 13 листопада 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 19 травня 2026 року у справі № 175/2979/23.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2025 року у справі 
№ 206/4992/21, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 ,подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Заявником подано клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2026 року, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку, яке обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою залишено без змін рішення суду першої інстанції 
в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1221455800:02:017:0101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та 
на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 221,5 кв.м, житловою площею 109,3 кв.м. 
Зазначив, що в разі виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2026 року, ОСОБА_2 матиме можливість здійснити державну реєстрацію спірного майна, а в подальшому розпоряджатися зазначеним майном, у тому числі шляхом його відчуження третім особам, передачі 
в іпотеку, встановлення інших обтяжень або вчинення інших юридично значимих дій.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку.
Саме по собі подання касаційної скарги не є підставою для зупинення виконання (дії) судового рішення, яке набрало законної сили.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі 
у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи 
і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Перевіривши доводи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Вигулярного І. В. про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2026 року, колегія суддів вважає, що воно 
є необґрунтованим. 
Відомостей про початок процедури примусового виконання оскарженого судового рішення (відкриття виконавчого провадження) заявником не надано. 
У разі скасування оскарженого судового рішення, інтереси заявника забезпечені процесуальним механізмом повороту виконання судового рішення (стаття 444 ЦПК України). Обставин, які б могли ускладнити або унеможливити вказаний поворот виконання заявником не наведено.
Отже, заявником наразі не доведена необхідність зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2026 року. 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Дніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 175/2979/23 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Вигулярного Ігоря Вікторовича про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 
2026 року у справі № 175/2979/23.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
В. В. Сердюк