Справа №760/33263/25
2/760/3234/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
за участі:
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4  про стягнення коштів.
Свої вимоги мотивував тим, що 12 липня 2021 року між ним та відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого він передав ОСОБА_4 98000 доларів США для придбання житла. Відповідач зобов`язувався повернути борг в повному обсязі до 31 грудня 2024 року готівкою рівними частинами, але не менше ніж 500 доларів США щомісячно. 
Відповідач частково виконував свої обов`язки за договором позики та повертав грошові кошти позивачу, а саме:
-10 грудня 2021 року повернув 10000 доларів США;
-10 січня 2022 року повернув 4000 доларів США;
-05 лютого 2022 року повернув 4000 доларів США;
-05 серпня 2023 року повернув 20000 доларів США;
-07 червня 2024 року повернув 20000 доларів США. 
Проте, незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач відмовився в односторонньому порядку виконувати свої зобов`язання за договором, борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Заборгованість відповідача перед позивачем становить 40000 доларів США. 
Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 40000 доларів США боргу. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. 
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. вказав, що відповідач не оспорює отримання коштів від позивача, сторони намагались мирно врегулювати спір, проте на даний момент домовитись не вдалось. Просив розглядати справу за наявними матеріалами. 
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 12 липня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 98000 доларів США в позику строком до 31 грудня 2024 року. На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_4 написав йому боргову розписку від 12 липня 2021 року (а.с. 14). 
З тексту цієї розписки вбачається, що відповідач частково виконував свої обов`язки за договором позики та повертав грошові кошти позивачу, а саме:
-10 грудня 2021 року повернув 10000 доларів США;
-10 січня 2022 року повернув 4000 доларів США;
-05 лютого 2022 року повернув 4000 доларів США;
-05 серпня 2023 року повернув 20000 доларів США;
-07 червня 2024 року повернув 20000 доларів США. 
Станом на день подачі позову до суду відповідач борг у повному обсязі не повернув.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Встановлено, що відповідно до договору позики від 12 липня 2021 року ОСОБА_4 має повернути ОСОБА_3 98000 доларів США до 31 грудня 2024 року. 
Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за договором позики, з урахування сплачених коштів, становить 40000 доларів США.
Сторона відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти наявності вказаного боргу за договором позики. 
У договорі зобов`язання визначено у доларах США.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 40000 доларів США боргу. 
З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. 
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 15140 гривень. 
Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133, 139, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в:

Позов  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) заборгованість за борговою розпискою від 12 липня 2021 року в сумі 40000 доларів США та 15140 гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 24 квітня 2026 року.

Суддя: