ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.06.2026	Справа № 910/9851/25	
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва 
до ОСОБА_1 
про стягнення 1368,31 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути за договором про надання послуг від 01.10.2020 № 02/10/20 основний борг у розмірі 600 грн. за листопад 2021 року, а також нараховані на суму основної заборгованості інфляційні втрати в розмірі 156,94 грн., пеню в сумі 563,34 грн. та 48,03 грн. трьох процентів річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що роботи по прибиранню сміття виконував самостійно, послуги зі сторони позивача належним чином не надавалися. Відтак, договір був автоматично розірваний.
При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
01.10.2020 між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір про надання послуг № 02/10/20, згідно з умовами пунктів 1.1, 2.5 якого позивач зобов`язався 8 разів на місяць надавати відповідачу послуги по догляду та утриманню в належному санітарному стані зони біля малих архітектурних форм (МАФ) та тимчасових споруд (далі - МАФ) Замовника, які зазначені та затверджені Сторонами у Додатку №1 до договору та є його невід`ємною частиною (надалі - послуги), а Замовник зобов`язався прийняти та здійснити оплату за надані йому послуги в строки та порядку, визначених умовами даного договору.
Адреса надання послуг: місто Київ, вул. М. Юнкерова, 105 (Додаток № 1 до договору).
У пункті 2.1 договору вказано, що місячна вартість за надання Послуг становить 600,00 грн, у т.ч. 100 грн. ПДВ. 
Розрахунки за Договором проводяться шляхом безготівкового перерахування Замовником коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акту здачі-приймання наданих послуг (пункт 2.3 договору).
За умовами пункту 3.1 договору надані Виконавцем послуги, зазначені в пункті 1.1 договору, приймаються Актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється їх печатками. 
Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору Замовник протягом 3х днів після отримання Акту зобов`язаний надати виконавцю підписаний Акт прийому-здачі наданих послуг. У випадку не підписання Замовником Акту у встановлені пунктом 3.2 договору строки та відсутності мотивованої відмови Замовника в приймання наданих послуг, вважається, що надані Виконавцем послуги прийняті Замовником без зауважень та підлягають оплаті відповідно до умов даного Договору.
Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (пункт 7.1 договору). 
Із матеріалів справи слідує, що 30.11.2021 сторонами підписано акт № ОУ-0000411 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 600 грн. із ПДВ. В акті вказано, що сторони претензій одна до одної не мають.
Водночас, відповідач оплату наданих послуг за актом від 30.11.2021 № ОУ-0000411 не здійснив, у зв`язку з чим позивач звертався до відповідача з претензією від 17.01.2022 № 053/272-56.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що сторонами підписано акт від 30.11.2021 № ОУ-0000411 здачі-прийняття робіт (надання послуг) із прибирання території біля мафів листопад 2021 року на суму 600 грн. із ПДВ, доказів оплати відповідачем яких матеріали справи не містять.
У свою чергу, відповідач наголошував на тому, що позивачем відповідні послуги не надавалися. 
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте, відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем до відзиву не долучено. Обставини щодо розірвання сторонами договору станом на дату підписання спірного акту також відповідними доказами суду не підтверджено.
Разом із цим, в акті від 30.11.2021 № ОУ-0000411 вказано, що сторони претензій одна до одної не мають. Даний акт підписаний у тому числі відповідачем.
Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 600 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 156,94 грн., пеню в сумі 563,34 грн. та 48,03 грн. трьох процентів річних, нараховані за період із 01.12.2022 до 01.08.2025 року.
Так, виходячи з пункту 2.3 договору, розрахунки за Договором проводяться шляхом безготівкового перерахування Замовником коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акту здачі-приймання наданих послуг.
Оскільки акт № ОУ-0000411 підписано 30.11.2021, відповідач мав здійснити оплату наданих за ним послуг до 05.12.2021 включно.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. 
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.
Відповідно до пункту 5.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо розрахунку Замовник сплачує Виконавцю штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день такої затримки. 
Суд зауважує, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого строку, ніж передбачений частиною 6 статті 232 ГК України, за який нараховуються штрафні санкції - шість місяців.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17.
У той же час, пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Вказаний пункт введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року, і дія вказаного Закону фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого тривала до 30.06.2023 року.
З огляду на наведене, після закінчення строку дії карантину, правові підстави для нарахування пені за період більший, ніж передбачено частиною 6 статті 232 ГК України, відсутні.
Отже, суд здійснив арифметичний перерахунок пені за період з 01.12.2022 до 30.06.2023 включно, за яким із відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 174,25 грн.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
За арифметичним перерахунком суду, з відповідача підлягають стягненню нараховані за період із 01.12.2022 до 01.08.2025 три проценти річних у сумі 48,03 грн. та інфляційні втрати, нараховані за період грудень 2022 року - червень 2025 року в розмірі 156,94 грн.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва (04073, м. Київ, пров. Куренівський, будинок 15-А; ідентифікаційний код 05465258) 600 (шістсот) грн. основного боргу, 174 (сто сімдесят чотири) грн. 25 коп. пені, 48 (сорок вісім) грн. 03 коп. трьох процентів річних, 156 (сто п`ятдесят шість) грн. 94 коп. інфляційних втрат, а також 2166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 96 коп. витрат по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова