Справа № 420/1527/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним рішення №155350024458 від 14.07.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 07.07.2025 року зі врахуванням до пільгового стажу за Списком №1 всіх періодів трудової діяльності з 19.03.2002 року по 22.02.2011 на посаді прибиральника гарячого металу, а також періоди трудової діяльності з 24.06.2019 до 07.07.2025 року на посаді гартівника, зайнятим гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термо-травильних агрегатах третього розряду в сталедротово-канатний цех та призначити пенсію.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення про відмову в призначенні пенсії є незаконним, надмірно формальним та таким, що грубо порушує його право на соціальний захист. Зазначає, що ГУ ПФУ безпідставно вимагало надання довідки ВПО під час подання заяви, хоча така довідка у нього наявна і підтверджує його фактичне проживання в м. Одесі. Крім того, наголошує на протиправність незарахування до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи прибиральником гарячого металу на «Єнакієвському металургійному заводі» та гартівником на підприємствах «Стальканат Сілур» і ПрАТ «Стальканат». Наголошує, що записи в його трудовій книжці є належними, а відсутність відомостей про атестацію робочих місць чи уточнюючих довідок з окупованих територій не може бути підставою для відмови, оскільки відповідальність за це покладається виключно на роботодавця. 
Ухвалою судді від 04.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
20.02.2026 до суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що підставою для відмови стало неотримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та недостатність необхідного пільгового стажу за Списком № 1. Зокрема, до страхового стажу не зарахувано період виплати допомоги по безробіттю через невідповідність дат у трудовій книжці, а до пільгового - період роботи у 2011 році через відсутність відомостей про атестацію робочих місць. Відповідач наголошує, що діяв виключно в межах повноважень, а вимоги позивача є необґрунтованими та не підтвердженими належними первинними документами чи даними реєстру.
Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і документований довідкою про взяття на облік ВПО від 14.06.2019 № 5137-5000143780, згідно з якою його фактичним місцем проживання/перебування є АДРЕСА_1 ).
07.07.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за Списком № 1).
Розгляд заяви позивача здійснювався за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач).
За результатами опрацювання поданих позивачем документів Головне управління ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення від 14.07.2025 № 155350024458 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, про що позивач був усно повідомлений під час особистого візиту до територіального органу ПФУ 23 липня 2025 року.
Відповідно до цього рішення, страховий стаж позивача з урахуванням кратності 37 років 11 місяців 21 день.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період виплати допомоги безробіттю з 09.01.2000 року по 28.06.2000 року, згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки дата початку виплати допомоги не відповідає даті наказу початку виплати допомоги (25.08.1999), що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України № 58 від 29.07.1993.
Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 р., у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального страхового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Враховуючи, що підприємство «Єнакієвський металургійний завод» розташоване на території, що передбачена Переліком території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 року № 376, пільговий стаж розраховано, згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, де прослідковується робота за Списком № 1.
Пільговий стаж особи за Списком № 1 (за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) - 7 років 6 місяців 1 день. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2011 року по 22.02.2011 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві.
Відповідно до пп. 4) п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, (далі-Порядок) до заяви про призначення пенсії надаються документи про місце проживання (реєстрації) особи. Як передбачено п.2.22 розділу II цього Порядку, за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України (для громадян, які мають паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, - довідка про реєстрацію місця проживання особи).
Відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016, до заяви про призначення пенсії додасться довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
До заяви по призначення пенсії за віком заявником надано сканкопію паспорта громадянина України з реєстрацією місця проживання у м. Єнакієве, Донецької області. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відсутня.
Висновок: відмовити в призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно п.1) ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та відсутністю необхідної кількості пільгового стажу.
Зважаючи на неправомірність оскаржуваного рішення, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
За спірним рішенням, страховий стаж позивача з урахуванням кратності 37 років 11 місяців 21 день. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період виплати допомоги по безробіттю з 09.01.2000 року по 28.06.2000 року, згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки дата початку виплати допомоги не відповідає даті наказу початку виплати допомоги (25.08.1999р.), що є порушенням Інструкції № 58. Пільговий стаж Позивача за Списком № 1 (за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) - 7 років 6 місяців 1 день. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2011 року по 22.02.2011 року, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_3 від 15.03.1991, зокрема зазначено, що позивач працював у Відкритому акціонерному товаристві «Єнакієвський металургійний завод» 01.10.2000 року по 22.02.2011. Зокрема працював : (запис 18-19) з 19.03.2002 по 13.02.2008 - в сортопрокатному цеху на посаді прибиральника гарячого металу; (запис 19-20) з 13.02.2008 по 20.11.2008 - в цеху сортового прокату прибиральником гарячого металу 3 розряду дільниці обробки і сортування металу; (запис 20-21) з 20.11.2008 по 22.02.2011 - в цеху виробництва прокату прибиральником гарячого металу 3 розряду дільниці обробки та сортування металу.
Посада (професія) «прибиральник гарячого металу» передбачена позицією 3.3а «Розділу ІІІ. «Чорна металургія», « 1. Доменне виробництво» Списку № 1, затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003, яка була чинна на момент роботи позивача.
Загалом даний період трудової діяльності ОСОБА_1 у Відкритому акціонерному товаристві «Єнакієвський металургійний завод» становить 8 років 11 місяців 5 днів.
Стаж за Списком №1 розрахований шляхом поділу періодів трудової діяльності на наступні діапазони: з 01.01.2002 по 13.10.2002, з 01.01.2003 по 13.10.2003, з 01.01.2004 по 13.10.2004, з 01.01.2005 по 13.10.2005, з 01.01.2006 по 13.10.2006, з 01:301.2007 по 13.10.2007, з 01.01.2008 по 13.10.2008, з 01.01.2009 по 31.12.2010, що зменшує розмір пільгового стажу до 7 років 5 місяців 24 дні.
Більш того, представниками Пенсійного фонду України проігноровано пільговий стаж позивача, набутий у Виробничому об`єднання «Стальканат Сілур», де ОСОБА_1 працював з 24.06.2019 року по 31.12.2021 рік, зокрема: (запис 24) 24.06.2019 року - прийнятий в сталедротово-канатний цех учнем гартівника, зайнятого гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термотравильних агрегатах першого розряду; (запис 25) 21.09.2019 року переведений гартівником, зайнятим гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термо-травильних агрегатах третього розряду в сталедротово-канатний цех; (запис 26) 31.12.2021 року звільнений у зв`язку з переведенням в Приватне акціонерне товариство «Стальканат».
А з 01.01.2022 року (запис 27) прийнятий в сталедротово-канатний цех у відділення гартування гартівником, зайнятий гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термо-травильних агрегатах третього розряду по переведенню з ПрАТ «ВО «Стальканат Сілур», де працює і досі.
Слід зазначити, що відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Суд зауважує, що норми пункту 3 Порядку №637 передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди.
Оскільки, всі записи відображені в трудовій книжці позивача, відтак, відсутня необхідність витребування уточнюючої довідки про пільговий стаж.
При цьому, судом відхиляються доводи відповідача щодо ненадання позивачем документів про атестацію робочих місць суд зазначає про їх безпідставність з огляду на таке.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою Міністерства праці України № 41 від 01.09.1992.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 та Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а (постанова від 19.02.2020) сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для не зарахування позивачу до пільгового стажу по Списку №1 періодів роботи, з огляду на наявність записів трудової книжки НОМЕР_3 . Таким чином, період роботи з 19.03.2002 року по 22.02.2011 на посаді прибиральника гарячого металу, а також періоди трудової діяльності з 24.06.2019 до 07.07.2025 року на посаді гартівника, зайнятим гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термо-травильних агрегатах третього розряду в сталедротово-канатний цех підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.
Беручи до уваги вищезазначене, рішення ГУ ПФУ в Вінницькій області № 155350024458 від 14.07.2025 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки суд дійшов висновку про безпідставність мотивів, покладених в основу його прийняття.
Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Згідно із п.п. 3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так, питання призначення/перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заяву позивача, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі 580/460/24.
Крім того, відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
В даному випадку відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 07.07.2025 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання порушене позивачем, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивачки.
Аналогічна правова позиція викладена ВС/КАС у постанові від 07 травня 2024 року по справі № 460/38580/22.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне з метою належного захисту порушеного права позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 07.07.2025 та при вирішенні питання зарахувати до страхового стажу періоди роботи 19.03.2002 року по 22.02.2011 на посаді прибиральника гарячого металу, а також періоди трудової діяльності з 24.06.2019 до 07.07.2025 року на посаді гартівника, зайнятим гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термо-травильних агрегатах третього розряду в сталедротово-канатний цех підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.
Щодо твердження відповідача про відсутність довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи як підстави для відмови у призначенні пенсії, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься чинна довідка від 14.06.2019 № 5137-5000143780, яка належним чином засвідчує фактичне місце проживання ОСОБА_1 в місті Одесі. Відтак, такі мотиви Головного управління ПФУ у Вінницькій області є безпідставними, свідчать про надмірний формалізм та штучне обмеження конституційного права позивача на соціальний захист.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, м. Вінниця, вулиця Зодчих, 22; ЄДРПОУ 13322403) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 155350024458 від 14.07.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.07.2025 з урахуванням висновків суду щодо зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів трудової діяльності з 19.03.2002 року по 22.02.2011 на посаді прибиральника гарячого металу, а також періоди трудової діяльності з 24.06.2019 до 07.07.2025 року на посаді гартівника, зайнятим гартуванням у свинцевих ваннах, ваннах із розплавленими солями та на термо-травильних агрегатах третього розряду в сталедротово-канатний цех.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331,20 грн (одну тисячу триста тридцять одну грн. 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк