Долинський районний суд Кіровоградської області 

____________________________________________________________________________
27.04.2026 	Справа №: 388/548/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026 року	м. Долинська	

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2026 року о 19:39 годині в м. Долинській, вул. Центральна (Радянська), 139, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась двічі, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила.
Судове засідання у цій справі було призначено вперше на 09:00 годину 31 березня 2026 року. Судове засідання цього дня було відкладено у зв`язку із заявою захисника Шебанової С.В. від 28 березня 2026 року, яка в цей день та час бере участь в іншому судовому засіданні. 
Судове засідання у цій справі було призначено вдруге на 09:00 годину 27 квітня 2026 року. Попередньо постановою суду від 24 квітня 2026 року було вирішено питання за клопотанням захисника про участь у цій справі в режимі відеоконференції. 27 квітня 2026 року на адресу суду надійшло клопотання захисника про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю з`явитися на визначений день та час у судове засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Одночасно до суду подано заяву про виклик свідка.
Зважаючи на зміст цієї справи про адміністративне правопорушення, обсяг доказів, які в ній містяться, а також характер підстав для відкладення справи про адміністративне правопорушення, беручи до уваги, що захисником та обвинуваченою здійснено повторну неявку в судове засідання, при цьому будь-яких фактичних даних на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надано, а також зважаючи на те, що обов`язкова участь обвинуваченої в судовому засіданні в цій справі не вимагається, суддя вважає визнати неповажними підстави неявки в судове засідання обвинуваченої та її захисника, відповідно здійснити розгляд цієї справи в судовому засіданні по суті. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку. 
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596964 від 20 лютого 2026 року, цього ж дня о 19:39 годині в м. Долинській, вул. Центральна (Радянська), 139, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
На відеозаписі з місця події, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який був оглянутий у судовому засіданні, відображено рух автомобіля «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Поліцейськими з метою зупинки цього автомобіля застосовано увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольорів, що слідує з відображення відповідних кольорів у нічний час доби. 
Далі поліцейський підійшов до водія автомобіля, яка у момент зйомки відходила від автомобіля. Окрім жінки та поліцейських у цьому місці більше нікого не було. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що ведеться відеофіксація з місця події, а також, що попередньо надійшло повідомлення про керування водієм такого автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано надати для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Одночасно повідомлено, що від неї чути запах алкоголю. ОСОБА_1 ігнорує вимоги поліцейського та розмовляє по телефону. Водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, оскільки у неї явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів. Поліцейський повторно повідомив ОСОБА_1 , що огляд на стан сп`яніння можливо пройти в медичному закладі або на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер».
Одразу необхідно звернути увагу, що на місці події у момент її розвитку не було будь-яких осіб, окрім водія та поліцейських. В автомобілі «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 також відсутні будь-які особи, а особисто ОСОБА_1 протягом достатнього часу не повідомляла, що транспортним засобом вона не керувала, а керувала конкретна особа.
ОСОБА_1 на місці повідомила поліцейському, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський у свою чергу повідомив, що за таке діяння стосовно неї буде складений протокол про адміністративне правопорушення.
На місці події ОСОБА_1 отримує консультації за телефоном, при цьому зазначаючи, що від свого адвоката.
ОСОБА_1 поліцейським роз`яснено її права.
Поліцейський запитував у водія чи отримуватиме вона копії процесуальних рішень у справі про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 з цього приводу відповіді не надала.
Далі ОСОБА_1 ігнорує запитання поліцейського та здійснює дзвінок на лінію 102 з метою повідомити про подію щодо цього факту.
Після цих обставин, ОСОБА_1 на місці події повідомляє поліцейському, що на місце події її підвіз знайомий. Поліцейський на вимогу ОСОБА_1 пред`явив службове посвідчення. 
Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про її відсторонення від керування транспортним засобом.
Через певний час після відмови водія від огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 запропонувала поліцейському пройти за її участю огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, пояснивши поліцейському, що не зрозуміла його вимоги. Водій повідомила поліцейському, що попередньо не бажала проходити огляд на стан сп`яніння, а після консультації свого адвоката бажає пройти такий огляд.
Щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
До протоколу про адміністративне правопорушення також додано: копію цього протоколу серії ЕПР1 № 596964; довідки про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, а також про притягнення її раніше до адміністративної відповідальності; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт працівника поліції від 20 лютого 2026 року.
Аналізуючи зміст відеозапису з місця події, можливо стверджувати, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, оскільки зміст відеозапису та її поведінка на місці події однозначно про це свідчить.
Доводи ОСОБА_1 поліцейському про те, що транспортним засобом керував її знайомий, очевидно суперечать змісту та характеру відеозапису, який таких обставин не відображає. Навпаки зміст та характер цього відеозапису свідчить про протилежне.
Окремо необхідно звернути увагу, що поведінка ОСОБА_1 на місці події була досить суперечливою. Спочатку вона йшла від транспортного засобу, що їй належить, намагаючись залишити місце події. Після роз`яснення поліцейським причин зупинки та виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не повідомляла поліцейському, що транспортним засобом керувала інша особа. Навпаки, на місці події, окрім водія та поліцейських у той момент нікого не було, а в автомобілі, власником якого є ОСОБА_1 не перебувало інших осіб. Після відмови від огляду на стан сп`яніння та у зв`язку з цим відстороненням від керування транспортним засобом, складанням протоколу про адміністративне правопорушення за цим фактом, а також після отримання відповідних консультацій, ОСОБА_1 повідомила поліцейському версію, що на місце події привіз її знайомий. Після цього ОСОБА_1 виявила бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. 
Зі змісту наданого відеозапису слідує, що подія фіксувалась на відеореєстратор, що розміщений у поліцейському автомобілі та на нагрудну камеру, що була закріплена на поліцейському. Про це свідчить зміст та характер відео. 
Відповідно до сформованої практики Верховного Суду, один і той же електронний документ може існувати на різних носіях, і всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Тому ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.
До такого по суті висновку доходив Верховний Суд у постанові від 30 серпня 2023 року (справа № 289/445/18). 
Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року (справа № 751/6069/19) визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Отже, DVD-R чи інший носій інформації є виключно електронним носієм електронного документа, а всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним. У цьому конкретному випадку відеозапис, що міститься на DVD-R є оригінальним електронним документом, який безпосередньо був досліджений судом у судовому засіданні. На переконання суду цей відеозапису стосується цієї події, відтворює зміст обстановки та обставин події. 
Поведінка ОСОБА_1 на місці події свідчить про спрямованість її умислу на категоричну відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння в будь-яких визначених формах. 
Будь-яких обґрунтованих доводів, доказів чи переконань, що спростовують вищенаведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. У цій справі особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення разом з ним надано сукупність фактичних даних, що поза розумним сумнівом доводять винуватість водія в адміністративному правопорушенні. 
Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом пунктів 2-4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто внаслідок, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота водія транспортного засобу, вираженого тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя.
Саме за наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поліцейським їй запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. 
Згідно з п. 7 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Відповідно до чч. 1-5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. 
У цій справі до протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка його склала додано відеозапис. Цьому відеозапису суд надав оцінку у цій постанові, про що зазначено вище.
На переконання суду у цій справі поза будь-яким розумним сумнівом особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення доказано винуватість водія ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Окремо необхідно зазначити, що зміст відеозапису без будь-яких сумнівів підтверджує, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, була зупинена працівниками поліції, на переконання поліцейського виявляла ознаки алкогольного сп`яніння, а також відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння запропонованого поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також в медичному закладі. 
Також потрібно зазначити, що після відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відповідними ознаками є закінченим, а тому подальша поведінка, спрямована на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння правового значення не має. 
Суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 будучи водієм зобов`язана знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наявність в особи права керування свідчить, що вона не може не знати Правил дорожнього руху, а відтак наслідку відмови від огляду на стан сп`яніння. 
Тобто в цьому випадку поліцейським повністю дотримано вимоги ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а виключно порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що регламентований цією статтею робить результати огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним.
На переконання суду в цій справі не мали місця порушення порядку здійснення поліцейським процесуальних дій, які суттєво вплинули на доказове значення отриманих фактичних даних, а також ніяким чином не звузили права водія або ж обмежили його в можливостях ефективного їх використання. 
Таким чином, можливо дійти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Окремо також необхідно вказати, що судом за заявою захисника викликався в судове засідання свідок ОСОБА_2 , який у судове засідання не з`явився та про причину неявки не повідомив. 
Щодо ініціативи захисника про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_3 , то у змісті відповідної заяви про виклик цього свідка відсутні будь-які мотиви його виклику, тобто по суті така заява є необґрунтованою. Потрібно зазначити, що подія у цій справі фіксувалась на спеціальний технічний пристрій, тобто її у цій справі можливо спостерігати, відповідно неможливе спростування цих обставин показаннями свідків. 
Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого.
За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн, тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід ДЕРЖАВИ 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору (рахунок для сплати: UA908999980313111256000026001, банк: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код: 37993783, код класифікації бюджетів: 22030106).
Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження за адресою: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, код ЄДРПОУ: 26255795).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відмовити у виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4 . 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського  районного суду	Д. М. Баранський