Справа № 638/22119/25
Провадження № 3/638/454/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

04 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2025 в 00 год. 21 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Nissan Rogue» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Вартових Неба, 38 у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, 04.05.2026 на електронну адресу суду від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що останній є діючим військовослужбовцем, який перебуває безпосередньо на лінії зіткнення із силами противника, та наразі не може з`явитися до суду. Крім того зазначив, що звернувся до Центру безоплатної правової допомоги для надання йому захисника у справі, якому просить надати усі матеріали для ознайомлення через те, що судом на адресу ОСОБА_1 такі направлені не були. В судове засідання 04.05.2026 захисник не з`явився, дані про призначення адвоката з ЦБПД до суду не надходили.
Оцінюючи клопотання ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи та її захисника, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Дана справа надійшла до суду 07.11.2025, судові засідання призначалися на 12.12.2025, 28.01.2026, 02.03.2026, 02.04.2026, 04.05.2026.
ОСОБА_1 неодноразово через електронну пошту подавалися клопотання про відкладення судових засідань у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем та задіяний у заходах, необхідних для відсічі збройної агресії РФ проти України. При цьому, жодних документів про проходження ним військової служби до клопотань не долучив, про що апаратом суду складено відповідний акт.
З метою недопущення порушень прав особи на участь в розгляді справи, клопотання задовольнялись, судові засідання відкладалися.
02.03.2026 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про направлення йому матеріалів справи (паперові та електронні) на його електронну адресу. Дане клопотання судом задоволено, на електронну адресу ОСОБА_1 направлені сканкопії матеріалів справи, завантажити відеозапис з бодікамер поліцейських не виявилось можливим через перевищення об`єму файлів, ОСОБА_1 на зазначену ним адресу електронної пошти направлено лист про можливість ознайомитися з відеоматеріалами в приміщенні суду.
Проходження особою військової служби, про що зазначає ОСОБА_1 , дійсно є поважною причиною для відкладення судового засіданні, що й було судом здійснено 4 рази. Разом з цим, суд повинен враховувати й суспільні інтереси та приймати заходи для виконання завдань кодексу України про адміністративні правопорушення, викладені у ст. 1 та розгляду справи у розумні строки.
Обов`язком учасників судового розгляду є добросовісне користування своїми процесуальними правами .
Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (Постанова Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17).
Таким чином, на переконання суду, дії ОСОБА_1 містять ознаки зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та створення штучних підстав для відкладення судового засідання.
Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).
У зв`язку з викладеним, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання та вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності, що не має наслідком порушення його процесуальних прав, для добросовісної реалізації яких судом було створено всі належні умови.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 02.11.2025 та полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами: 
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500825 від 02.11.2025, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; 
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2025;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;
рапортом інспектора УПП А.Блудова від 02.11.2025;
відеозаписами з бодікамер поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, на яких зафіксовано рух транспортного засобу, процес виявлення правопорушення, процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння (відмови від огляду), роз`яснення ОСОБА_1 його прав, складання матеріалів про порушення водієм вимог п. 2.5. ПДР.
ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих представниками поліції.
Вищевказані докази суд визнає належними та допустимими, а процедуру огляду на стан сп`яніння та складання адміністративного матеріалу такою, що проведена у відповідності із встановленим порядком та із дотриманням вимог законодавства.
Доводи ОСОБА_1 про фальсифікацію матеріалів, погрози з боку інспектора поліції на його адресу, про що останній зазначає у клопотаннях про відкладення судових засідань, в процесі судового розгляду не підтвердились. Вдіях працівників поліції свавільного, дискримінаційного, упередженого підходу не вбачається, порушень прав  ОСОБА_1 застосування погроз, примусу не встановлено, порушеньпорядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння не допущено.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 02.11.2025 року вимог п. 2.5. ПДР України.
На підставі викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зурахуванням ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що  ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,6 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.
На підставівищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 284 КУПАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,6 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього буде застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя         Є.В. Невеніцин