Справа № 420/763/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Відділ поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Відділ поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення запита від 13.11.2025 року, який став підставою для розшуку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та направити до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області повідомлення згідно п.79 Порядку № 1487 про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , щодо якого надсилалося звернення від 13.11.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27.11.2025 року позивачу стало відомо з застосунку «Резерв» про те, що щодо позивача подано інформацію до правоохоронних органів щодо наявності порушень правил військового обліку та про оголошення ОСОБА_1 в розшук. За результатом направлення адвокатських запитів представником позивача встановлено, що згідно запиту від 13.11.2025 року відповідач звернувся до НП України із заявою про здійснення розшуку для доставлення до ТЦК для складання протоколу про адміністративне правопорушення. На переконання позивача, підстави для оголошення його в розшук та направлення відповідного запиту до поліції відсутні, з огляду на що відповідні дії є протиправними.
Ухвалою від 14.01.2025 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до даних АІТС «Оберіг» 09.06.2025 року засобами Реєстру було сформовано повістку №3834507 про виклик гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 годин 19.06.2025р., яка була централізовано надрукована та надіслана засобами поштового зв`язку на адресу позивача. ІНФОРМАЦІЯ_3 не здійснював ані формування вказаної повістки, ані її друк, ані направлення на адресу позивача. Формування відповідної повістки відбулось держателем Реєстру, тобто Міністерством оборони, Першим відділом було лише накладено електронний підпис на сформовані у відповідний день повістки, зокрема і на повістку одержувачем якої є позивач, та подальше опрацювання відбулось автоматично. В подальшому, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з відділення поштового оператора Укрпошта надійшло відправлення №0610258915030 на ім`я ОСОБА_1 із написом «Повістка ТЦК вручити особисто» із довідкою форми 20, де зазначена причини повернення – адресат відсутній за вказаною адресою, датований 29.06.2025р., що підтверджується копією конверту. ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» було скеровано розпорядження №270 за Вих.№1/1940 від 03.09.2025 року щодо оповіщення військовозобов`язаних осіб, зокрема і ОСОБА_1 , шляхом вручення повістки №4775469 щодо явки на 900 годин 09.09.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання вказаного розпорядження на адресу відділу від СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» скеровано лист від 08.09.2025р. за вих.№593/25 щодо оповіщення осіб, зазначених у розпорядженні. Проте у визначений день та час гр. ОСОБА_1 не прибув. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» було скеровано розпорядження №333 за Вих.№1/2574 від 07.11.2025 року щодо оповіщення військовозобов`язаних осіб, зокрема і ОСОБА_1 шляхом вручення повістки №5441873 щодо явки на 10:00 годин 14.11.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання вказаного розпорядження на адресу відділу від СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» скеровано лист від 12.11.2025р. за вих.№754/25 щодо оповіщення осіб, зазначених у розпорядженні. Проте у визначений день та час гр. ОСОБА_1 не прибув. Таким чином, враховуючи приписи пп.2 п.41 Порядку №560 вказані виклики гр. ОСОБА_1 вважаються належним підтвердженням оповіщення та з урахуванням його численних неявок до відділу у максимально передбачений строк, містить ознаки скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. В подальшому, відповідно до вимог абз.3 п.56 та абз.16 п.79 Порядку №1487 шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС сформоване електронне звернення в установленому порядку до органів Національної поліції щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення з урахуванням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП. Жодних рішень в межах притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймалося, оскільки вказане не належить до його повноважень. Тобто, відповідачем у встановленому абз.3 п.56 Порядку №1487, враховуючи наявні ознаки вчинення адміністративного правопорушення та необхідності складення протоколу про адміністративне правопорушення, було надіслане відповідне електронне звернення, в якому були зазначені відповідні дані. 
За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на 27.11.2025 року в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 була наявна відмітка “порушення правил військового обліку”.
Листом від 09.12.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 на запит представника позивача надано відповідь, в якій зазначено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 протокол про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 не складався, також щодо нього не приймалось рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 210-211 КУпАП. Наявність у застосунку «Резерв+» інформації про «порушення правил військового обліку» або про «звернення ТЦК та СП до Національної поліції» свідчить про фіксацію службового звернення, ініційованого територіальним центром для доставки громадянина з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, та не є юридичним фактом притягнення до відповідальності. 
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про його розшук, звернувся до суду з даним позовом.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і триває дотепер.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 року № 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації. Згідно з цим Указом призову на військову службу за мобілізацією підлягають військовозобов`язані та резервісти.
У відповідності з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби, дотримання правил військового обліку.
Статтею 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.93 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 3543-XII), встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (ст. 1 Закону № 3543-XII).
Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону № 3543-XII, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 389-VIII від 12.05.2015 року, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 (далі – Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого:
- здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
- звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487).
Згідно з пп.2, 4, 5 п. 1, п. 3 цих правил, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві.
Відповідно до абз.5 п.79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Форма повістки, розписки та їх зміст визначені в додатку 11 Порядку.
Згідно примітки до додатку 11 повістка вважається врученою:
рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення у день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (роботи, навчання), якщо особа не повідомила про іншу свою адресу;
шляхом вручення під особистий підпис у день, зазначений у розписці до повістки, в якій проставлений підпис особи, або день складеного у довільній формі акта про відмову особи в отриманні повістки під особистий підпис (за підписом осіб, які мали намір вручити особі повістку).
Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до ТЦК та СП законодавцем не встановлені.
При цьому, правові підстави та порядок здійснення оповіщення військовозобов`язаних осіб засобами поштового зв`язку передбачені п. 34 Порядку проведення призову громадянина військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (у редакції від 16.01.2025), відповідно до якого повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Згідно абз.4 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Пунктом 37 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 визначено, що резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені про виклик за місцем роботи або навчання:
представниками підприємства (установи, організації) на (у) якому (якій) він працює;
представниками закладу освіти, у якому він навчається;
представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), підприємства (установи, організації), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.
Перелік випадків, коли військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщений про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового встановлено п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560. Так, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, але не виключно: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Суд зазначає, що обов`язок військовозобов`язаних осіб з`являтись за викликом до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки передбачено, зокрема, абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ, ч.1 та 3 ст.22 Закону України від 21.10.93 № 3543-XII “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі - Закон України № 3543-XII).
Відповідно до абзацу третього частини 10 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 22 Закону України № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці встановлені ч. 3 ст. 22 Закону України № 3543-XII.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Як вбачається з матеріалів справи, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 наявна відмітка “порушення правил військового обліку”.
Згідно витягу (інформаційну довідку, тощо) з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 міститься інформація про активне звернення № Е3898914 від 13.11.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо необхідності доставлення особи яка вчинила адміністративне правопорушення передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП.
В той же час, з матеріалів справи, судом встановлено, що 09.06.2025 року засобами Реєстру було сформовано повістку №3834507 про виклик гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 годин 19.06.2025р., яка була централізовано надрукована та надіслана засобами поштового зв`язку на адресу позивача.
Вказана повістка була направлена на адресу ОСОБА_1 , проте була повернута з відміткою від 29.06.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» за місцем роботи ОСОБА_1 скеровано розпорядження №270 за Вих.№1/1940 від 03.09.2025 року щодо оповіщення військовозобов`язаних осіб, зокрема і ОСОБА_1 , шляхом вручення повістки №4775469 щодо явки на 9 год 00 хв 09.09.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно листа СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» від 08.09.2025 року, підприємством було видано та оприлюднено наказ № 266 від 05.09.2025 про оповіщення військовозобов`язаних працівників про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте у визначений день та час гр. ОСОБА_1 не прибув.
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» було скеровано розпорядження №333 за Вих.№1/2574 від 07.11.2025 року щодо оповіщення військовозобов`язаних осіб, зокрема і ОСОБА_1 , шляхом вручення повістки №5441873 щодо явки на 10.00 год. 14.11.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На виконання вказаного розпорядження на адресу відділу від СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» скеровано лист від 12.11.2025р. за вих.№754/25 щодо оповіщення осіб, зазначених у розпорядженні. 
Проте у визначений день та час гр. ОСОБА_1 не прибув.
Таким чином, відповідач здійснив виклик військовозобов`язаного відповідно до вимог Порядку № 560, що кваліфікується як належне вручення повістки та дає право відповідачу для внесення відомостей про цей факт до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відтак, посилання позивача на те, що відсутні підстави для направлення відповідного запиту до поліції, є безпідставними та спростовуються зібраними по справі доказами. 
Приписами ст. 259 КУпАП встановлено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником. Доставлення порушника з числа кадрових співробітників розвідувального органу України при виконанні ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки у присутності офіційного представника цього органу.
Тобто, в даному випадку наявність в застосунку “Резерв+” примітки “Порушення правил військового обліку” не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210 КУпАП.
Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з неприбуттям позивача за повісткою до ТЦК, відповідачем шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС автоматично сформовано звернення до поліції щодо доставки позивача до відповідача в зв`язку із фактичним вчиненням ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, розшук і доставлення військовозобов`язаного, як примусовий привід, здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Відтак, оскільки в ході розгляду справи позивачем не спростовано неявку по повістці та відповідно до розпоряджень для уточнення військово-облікових даних, а тому суд дійшов висновку, що автоматичне внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система "Оберіг") інформації про розшук позивача є обґрунтованим.
При цьому, суд звертає увагу на те, що будь-яких інших дій, а саме здійснення мобілізації, складання протоколів про адміністративне правопорушення, направлення інформації до правоохоронних органів, примусового доставлення до ТЦК, відповідач щодо позивача не вчиняв, а тому суд вважає, що права позивача відповідачем жодним чином не порушено, а внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників про факт не з`явлення за належним чином врученою повісткою та розпорядженнями, було у даному випадку правомірною дією відповідача та прав позивача не порушувало.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.
Керуючись ст. 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 255, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Відділ поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області (68001, Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15, код ЄДРПОУ 41411681) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст. 293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.