справа № 492/687/26
провадження № 2-о/492/37/26

РІШЕННЯ
Іменем України
01 липня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді – Череватої В.І.,
за участю секретаря судового засідання – Гамурар І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Арцизі Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Арцизька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -
Представник заявника – адвокат Кочуров А.О.

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1994 року, виданого органом приватизації при радгосп-заводі «Комсомолець» згідно розпорядження № 23 від 24.11.1995 року, про право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м., на належну йому 1/4 частку, посилаючись на те, що в зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні прізвища та по батькові заявника у вказаному правовстановлюючому документі, унеможливлює йому вільно розпоряджатися належною власністю, що зумовило звернення до суду. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.
Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 18 травня 2026 року, прийнято заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Арцизька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження.
Представник заявника – адвокат Кочуров А.О. в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.
Представник заінтересованої особи – Арцизької міської ради про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо задоволення заяви.
Суд, розглянувши заяву, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1994 року, виданого органом приватизації при радгосп-заводі «Комсомолець», на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 54,10 кв.м., співвласниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
Право власності зареєстроване 30.11.1994 року органом БТІ в реєстровій книзі 23, яка передана Комунальним підприємством «Арцизьке бюро технічної інвентаризації» Арцизькій міській раді, за номером 23-596 було зроблено запис про те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації згідно розпорядження від 24.11.1994 року № 23, на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Арцизької міської ради від 16.03.2026 року.
В зазначеному правовстановлюючому документі прізвище власника зазначено як « ОСОБА_6 », ім`я « ОСОБА_7 » по батькові як « ОСОБА_8 ».
Відповідно до копії свідоцтва про восьмирічну освіту від 11.06.1976 року відомості про заявника зазначені як « ОСОБА_9 ».
В наказі про зарахування ССПТУ № 10 від 01.09.1976 року його відомості зазначені російською мовою як « ОСОБА_10 ».
Наказом про відрахування від 26.08.1977 року, зазначено заявника російською мовою як « ОСОБА_11 ».
В посвідченні тракториста-машиніста третього класу від 21.08.1977 року зазначені відомості заявника як « ОСОБА_11 ».
Так, згідно свідоцтва про народження від 12.09.1980 року, заявник ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначений російською мовою як « ОСОБА_12 », його батьком зазначено « ОСОБА_13 », мати « ОСОБА_14 ».
В трудовій книжці заявника від 23.03.1984 року його зазначено російською мовою як « ОСОБА_10 ».
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану - ОСОБА_2 та ОСОБА_15 уклали шлюб 06.07.1979 року.
Свідоцтвом про шлюб від 20.08.2008 року визначено, що шлюб з ОСОБА_16 уклав ОСОБА_1 .
У свідоцтві про народження від 26.02.1992 року, батьком ОСОБА_17 зазначено « ОСОБА_18 ».
У повторному свідоцтві про народження від 12.03.2024 року, батьком ОСОБА_19 зазначено ОСОБА_20 .
Заявник є ветераном Афганістану (воїном-інтернаціоналістом) та документи про нагородження свідчать про визначення його анкетнихданих як « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_1 ». 
Як вбачається з копії розпорядження органу приватизації, від наймача - ОСОБА_2 надійшла заява про приватизацію будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інших осіб (членів сім`ї заявника) в розпорядженні не зазначено.
Згідно домової книги на вищевказаний житловий будинок, заявник як « ОСОБА_12 » значився зареєстрованим до моменту перереєстрації у 2006 році.
Як свідчать відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.03.2026 року, за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні зареєстровані особи.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 17.11.1994 року власником вказаного будинку зазначено російською мовою - « ОСОБА_21 ».
Інші особи, які є співвласниками нерухомого майна померли. Після смерті співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину на їх частки оформив їх син - ОСОБА_22 , що підтверджується копіями довідки нотаріуса, заповіту, свідоцтва та витягу.
Також депутатом Арцизької міської ради було проведено опитування свідків, про що складено акт від 16.03.2026 року, згідно якого встановлено, що на момент приватизації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у листопаді 1994 року проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Такої особи як « ОСОБА_5 » не існувало.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що проживала по – сусідству з сім`єю ОСОБА_6 , які проживали за адресою: АДРЕСА_1 . У них було четверо дітей. Заявника знає під прізвищем « ОСОБА_6 ». 
В судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , заявник колишній сусід. Всі діти мали прізвище « ОСОБА_25 » - ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , але потім стали « ОСОБА_6 », а у заявника залишилось прізвище – « ОСОБА_29 ». Вони всі жили за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживали діти ОСОБА_8 та ОСОБА_30 – ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що заявник є його рідним братом, вони всі мали прізвище « ОСОБА_29 ». Мати була одружена з ОСОБА_31 . Всіх трьом дітям батьки змінили прізвище на « ОСОБА_6 », окрім заявника. 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства».
Суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/6274/16-ц від 22.08.2018 р. та в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.
Разом з тим заявником не надано до суду доказів звернення до відповідних органів із заявами про внесення змін до документів які містять помилку не надано до суду відповіді на такі звернення, з клопотанням про витребування доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин, ні заявник ні його представник до суду не звертались, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про встановлення юридичного факт, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 293, 294, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа – Арцизька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення суду виготовлено 01 липня 2026 року. 

Суддя        В.І. Черевата