Дата документу 27.05.2026	Справа № 554/17018/25	
 	Провадження № 2/554/1475/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Черняєвої Т.М.,
за участі секретаря Кравченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Кудіна А.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому прохала стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики № 73547616 в розмірі 14 242,02 грн., з яких: 6 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 546,52 грн. – сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 7 195,50 грн. – сума заборгованості за пенею; 0,00 грн. – комісія за надання позики.
В обґрунтування позову вказала, що 08 серпня 2024 р. між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 73547616, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за вказаним кредитним договором, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймало належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в т.ч. за вказаним кредитним договором до відповідача.
Представником позивача зазначається, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань вона має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 73547616 в розмірі 14 242,02 грн., з яких: 6 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 546,52 грн. – сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 7 195,50 грн. – сума заборгованості за пенею; 0,00 грн. – комісія за надання позики.
Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили.
02.03.2026 року до суду від представника відповідача – адвоката Котяш І.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона прохала відмовити у задоволенні позову, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., розгляд справи проводити за відсутності відповідача ОСОБА_1 та за відсутності адвоката Котяш І.М.
В обґрунтування своїх заперечень вказала, що сторона позивача не врахувала положення чинного законодавства та здійснила невірний, необґрунтований розрахунок кредитних відсотків денної процентної ставки у розмірі 1,50 % з 20.08.2024 року по 06.09.2024 року.
Представник відповідача зазначила, що враховуючи дату укладення сторонами по справі договору позики № 95769838 – 08 серпня 2024 року, тобто під час дії в Україні воєнного стану, ОСОБА_1 звільняється від сплати штрафних санкцій (пені, штрафів) за даним договором, а нарахована позикодавцем штрафна санкція, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню кредитодавцем.
Представником відповідача зазначається, що протягом строку дії договору відповідачка виконувала свої зобов`язання та здійснювала погашення кредиту шляхом внесення періодичних платежів, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем.
Представником відповідача зазначається, що ОСОБА_1 частково визнає позовні вимоги позивача, а саме – в частині стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 8 840,00 грн., з яких: 6 500,00 грн. – сума основного боргу (тіло кредиту), 2 340,00 грн. – сума несплачених процентів за користування кредитом. Звертає увагу, що відповідач здійснюючи платежі за кредитним договором, сплатила не лише суму основного боргу та відсотків за користування кредитом, а вчинила переплату за кредитним договором на користь позивача в розмірі 1279, 98 грн., оскільки нарахування процентів за користування коштами за період після визначеного сторонами договору строку кредитування з 08.08.2024 року по 06.09.2024 року поза межами строку дії кредитного договорів є безпідставним.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 95769838 від 08.08.2024 року відповідачу нараховано борг в сумі 14 242,02 грн., з яких: 6500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 546,52 грн. – сума заборгованості за відсотками; 7195,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідачем сплачено в рахунок погашення відсотків та пені в сумі 10 119,98 грн. 
Відповідач вважає, що сплачені ним кошти в рахунок погашення пені та відсотків в сумі 10 119,98 грн. підлягають зарахуванню в рахунок погашення основної суми боргу та відсотків в розмірі 8 840,00 грн. Таким чином, вважає, що заборгованість відповідача за кредитним договором №95769838 від 08.08.2024 року відсутня, проте наявна переплата відповідачем на користь позивача в сумі 1279, 98 грн.
09.03.2026 року від представника позивач – ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив в якій він прохав позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
У відповіді на відзив зазначив, що сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Щодо нарахування відсотків представник позивача зазначає, що відповідно до п.2.1 сума позики 6500,00 грн., строк позики 30 днів. Відповідно до п.2.3. процентна ставка (базова)/день 1,50 % (фіксована). Відповідно до п.4. проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором.
Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за додатковою угодою № 73547616 від 25.10.2024 р. до кредитного договору № 73547616 від 08.08.2024 р. представником позивача зазначається, що відповідно до п.1. у зв`язку з виникненням у позичальника заборгованості за договором та зверненням до кредитодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 11609 грн 00 коп. на 120 (сто двадцять) днів. 
Відповідно до п.2. загальна сума заборгованості є фіксованою. Відповідно до п.4. сторони домовились, що починаючи з дати підписання цієї додаткової угоди нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом або пені (застосовується в залежності від суми кредиту, отриманого позичальником за договором), визначених п. 2.2. договору (у разі їх нарахування на дату укладення додаткової угоди), призупиняється та може бути відновлено у порядку, визначеному п. 8 додаткової угоди.
Відповідно до п.8. позичальник розуміє та погоджується, що у разі якщо станом на дату, що слідує за датою погашення кожного чергового платежу згідно графіка, визначеного п. 3 додаткової угоди, наявна заборгованість зі сплати такого чергового платежу, умови реструктуризації втрачають чинність, а кредитодавець відновлює нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (його частиною) або пені, з дати, що слідує за датою несплаченого/сплаченого не в повному обсязі чергового платежу згідно графіка, на залишок суми кредиту, відповідно до умов договору, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 
Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за додатковою угодою № 73547616 від 08.12.2024р. до кредитного договору № 73547616 від 08.08.2024 р. представником позивача зазначається, що у зв`язку з виникненням у позичальника заборгованості за договором та зверненням до позикодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 11744 грн. 20 коп. на 120 (сто двадцять) днів.
Загальна сума заборгованості є фіксованою. Сторони домовились, що починаючи з дати підписання цієї додаткової угоди нарахування процентів за понадстрокове користування позикою або пені (застосовується в залежності від суми позики, отриманої позичальником за договором), визначених п. 2 договору (у разі їх нарахування на дату укладення додаткової угоди), призупиняється та може бути відновлено у порядку, визначеному п. 8 додаткової угоди. 
Позичальник розуміє та погоджується, що у разі якщо станом на дату, що слідує за датою погашення кожного чергового платежу згідно Графіка, визначеного п. 3 додаткової угоди, наявна заборгованість зі сплати такого чергового платежу, умови реструктуризації втрачають чинність, а позикодавець відновлює нарахування процентів за понадстрокове користування позикою (її частиною) або пені, з дати, що слідує за датою несплаченого/сплаченого не в повному обсязі чергового платежу згідно графіка, на залишок позики, відповідно до умов договору, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 
Тобто, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. 
Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач суду не надав. Відповідачем при підписанні договору позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви та у відповіді на відзив висловив прохання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник відповідач – адвокат Котяш І.М. у відзиві на позовну заяву просила проводити розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Проти задоволення позовних вимог заперечують.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73547616, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджених умовами договору строк, з метою придбання товарів, для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату від суми позики. 
Відповідно до умов договору сума позики 6500, 00 грн., строк позики 30 днів - до 06.09.2024 року, відсоткова ставка 1,50 % (фіксована), відсотки за понадстрокове користування позикою за день – 2,70 %, пеня -2,7 %.
Відповідно до п.6 договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою.
25.10.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладеного додаткову угоду №73547616 до договору надання коштів у кредит №73547616 від 08.08.2024 року відповідно до умов якої у зв`язку з виникненням у позичальника заборгованості за договором та зверненням до кредитодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 11609 грн. на 120 днів. Загальна сума заборгованості є фіксованою. Позичальник сплачує кредитодавцю суму заборгованості вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами за узгодженим графіком вказаним п. 3.1 додаткової угоди. 
Сторони погодили графік платежів. Сторони погодили, що починаючи з дати підписання цієї додаткової угоди нарахування відсотків за понадстрокове користування позикою або пені визначених п. 2.2 Договору, призупиняється та може бути відновлено у порядку визначеному п. 8 Додаткової угоди. Внесено зміни до додатку № 1 до договору.
08.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладеного додаткову угоду №13717284 до договору позики №73547616 від 08.08.2024 року відповідно до умов якої у зв`язку з виникненням у позичальника заборгованості за договором та зверненням до позикодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї додаткової угоди в сумі 11744, 20 грн. на 120 днів. Загальна сума заборгованості є фіксованою. Позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами за узгодженим графіком вказаним п. 3.1 додаткової угоди.
Сторони погодили графік платежів. Також сторонами погоджено, що починаючи з дати підписання цієї додаткової угоди нарахування відсотків за понадстрокове користування позикою або пені визначених п. 2 Договору, призупиняється та може бути відновлено у порядку визначеному п. 8 Додаткової угоди. Внесено зміни до додатку № 1 до договору.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договром позики виконало, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 6500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №17b328db-83d4-41e1-b298-aee49156e9aa від 08.08.2024 року та випискою наданою АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.03.2026 року. Факт перерахування коштів також не заперечувався відповідачем ОСОБА_1 . 
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 15.10.2025 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №73547616 від 08.08.2024 року з урахуванням проведених оплат становить: за тілом кредиту – 6500 грн., за відсотками 546, 52 грн. за пенею 7195, 50 грн. 
З наданого розрахунку також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснювала оплати, які зараховувалися в суму погашення відсотків та пені. 
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за вказаним кредитним договором, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймало належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в т.ч. за вказаним договором позики до відповідача.
Відповідно до реєстру боржників №6 від 27.05.2025 року вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 , договір № 73547616 від 08.08.2024 року в загальній сумі 14242, 02 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 6500 грн., сума заборгованості за відсотками – 546, 52 грн., сума заборгованості за пенею – 7195, 50 грн. 
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України)ю
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Даючи оцінку доводам позивача щодо обгрунтованості пред`явленої до стягнення заборгованості за договором позики №73547616 від 08.08.2024 року, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків з огляду на наступне.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 р. по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника.
Велика Палата Верховного Суду у п.78 постанови від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16 зазначила, що поняття «користування кредитом» є лише окремим випадком «користування чужими коштами», тоді як термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше значення це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення це прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством, зокрема ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 ЦК України (регулятивні відносини).
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані ч.2 ст.625 ЦК України (охоронні відносини).
Отже, «користування кредитом» це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору (п.80 постанови ВП ВС).
Для вирішення спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (п.122 постанови ВП ВС).
За умовами п.2.2 договору позики сторони погодили строк позики (строк договору) у 30 днів з датою повернення коштів 06.09.2024 р., а предметом додаткових угод від 25.10.2024 р., 08.12.2024 р. є реструктуризація існуючої заборгованості шляхом розстрочки платежів, тоді як жодних інших умов щодо пролонгації чи автопролонгації терміну користування споживачем позиковими коштами ці правочини не містять.
Однак, як вбачається зі складеного ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та наданого позивачем розрахунку заборгованості, позикодавець нарахував позичальнику відсотки за користування кредитом за період з 08.08.2024 р. по 07.10.2024 ., що становить 60 днів і перевищує загальний строк кредитування на 30 днів.
Відтак, за цим розрахунком ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» нарахувало ОСОБА_1 безпідставних відсотків з 07.09.2024 р. по 07.10.2024 р.
22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - не більше 1,5%, з 20.08.2024 року - не більше 1%.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином стороною позивача при нарахування відсотків не враховано положень чинного законодавств.
Визначаючи суму відсотків, які підлягають стягненню у даній справі, суд керується умовами договору щодо суми кредиту і строку кредитування та застосовує вимогу закону щодо максимального розміру денної процентної ставки з урахуванням наведених періодів.
Так, за користування кредитом за період з 08.08.2024 р. по 20.08.2024 р., розмір відсотків становить: 6500 гривень * 12 днів * 1,5 %/день = 1170 грн., за період з 20.08.2024 р. по 06.09.2024 р. розмір відсотків становить: 6500 гривень * 18 днів * 1 %/день = 1170 грн.
Отже, сума відсотків яка повинна бути нарахована позивачем в межах строку кредитування та відповідно до чинного законодавства становить 2340 грн. 
Також суд не погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за пенею в сумі 7195,50 грн. оскільки п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, оскільки означена сума пені була нарахована відповідачу за прострочення виконання ним зобов`язань за договором позики, укладеним 13.08.2024р., тобто після 24 лютого 2022 року, коли Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., в Україні було введено воєнний стан, який триває і донині, то ця пеня підлягає списанню кредиторами і не може бути стягнута з позичальника.
Однак, зважаючи, що суд констатував неправильність нарахування відсотків за користування позикою та неправомірність застосування штрафних санкцій, які підлягали списанню, то сплачені позичальником кошти в сумі 4328,48 грн., які зараховано на рахунок сплати відсотків та 5791,50 грн. – сума яка сплачена позивачем та зарахована в рахунок пені у силу вимог ст.534 ЦК України, ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» підлягають зарахуванню в рахунок погашення наявної заборгованості за тілом кредиту.
Отже, заборгованість відповідача за договором позики №73547616 від 08.08.2024 р. відсутня, оскільки тіло кредиту становить – 6500 грн. , відсотки за користування кредитом в межах строку дії договору – 2340,00 грн., загальна сума сплачених відповідачем ОСОБА_1 коштів становить 10119,98 грн. 
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Котяш І.М. прохала стягнути з ТОВ «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу надала копію договору про надання правничої допомоги №554/17018/25 від 23.01.2026 р., попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, акт виконаних робіт, розрахункову квитанцію №1 від 27.02.2026 р.
Оскільки в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄАПБ» відмовлено, то з позивача на користь відповідача підлягають стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.6, 203, 205, 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 625-629, 638-642, 1046-1056-1, 1077-1086 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 137, 141, 258-268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задовленні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя Т.М. Черняєва