номер провадження справи 9/44/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 Справа № 908/823/26
м.Запоріжжя 

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 
до відповідача:  ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»
про стягнення суми 55037,03 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення з відповідача: Богославської Світлани Олександрівни заборгованості за Заявою про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/11192/1019685 від 01.03.2021 в розмірі 55037,03 грн, з якої: 55037,03 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 02.04.2026 присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/823/26, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено її до розгляду судді Боєвій О.С. 
Ухвалою суду від 07.04.2026 вищевказану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 14.04.2026, після усунення позивачем недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/823/26, присвоєно номер провадження справи 9/44/26. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про укладення 24.07.2024 між АТ « РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Новий кредитор, позивач) Договору про відступлення права вимоги № 114/2-72, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло, в тому числі, право грошової вимоги у розмірі 55037,03 грн за Кредитним договором №011/11192/1019685 від 01.03.2021, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого є АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», та Фізичною особою-підприємцем Богославською Світланою Олександрівною. Вказано, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинено реєстрацію фізичної особи-підприємця Богославської С.О. 08.04.2025 за власним рішенням; у зв`язку із втратою статусу фізичної особи-підприємця зобов`язання перейшли до Богославської С.О., як фізичної особи. 
23.06.2026 до суду від відповідача надійшов відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 22.06.2026), який поданий його представником – адвокатом ШкабуроО.В., в якому, зокрема, викладено клопотання про визнання поважною причини пропуску строку для подання відзиву та поновлення пропущеного процесуального строку.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що 16.06.2026 адвокатом в інтересах відповідача подано до суду заяву про вступ в якості представника та 17.06.2026 отримано доступ до справи в підсистемі «Електронний Суд», що надало можливість ознайомитися з позовом оскільки до цього часу сторона відповідача з позовом знайома не була, інформацією про відкрите провадження не володіла.
Розглянувши клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, суд відмовив у його задоволенні з наступних підстав.
Зі змісту ч.ч. 1, 6 ст. 119 ГПК України слідує, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Про відкриття провадження у справі та її розгляд судом відповідач був повідомлений належним чином. 
Так, судом встановлено, що у Богославської Світлани Олександрівни, РНОКПП НОМЕР_1 (відповідач) зареєстрований електронний кабінет відсутній.
Згідно з інформацією (відповіддю) з Єдиного державного демографічного реєстру № 2566655 від 06.04.2026 адресою реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що відноситься до територій України тимчасово окупованих Російською Федерацією. 
В частині 5 ст. 176 ГПК України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
За змістом ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З положень підпункту 21 пункту 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України слідує, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.
На підставі викладеного, відповідача про відкриття провадження у даній справі та її розгляд було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, шляхом розміщення судом тексту ухвали від 14.04.2026 про відкриття провадження у справі № 908/823/26. 
Крім того, за сформованим судом запитом щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери одержана відповідь № 2567168 від 06.04.2026, згідно з якою фактичною адресою проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є адреса: АДРЕСА_2 (Довідка ВПО від 29.09.2022, видана УСЗН Запорізької МР (Олександрівський р-н), статус довідки: діюча).
У зв`язку з чим, ухвала суду від 14.04.2026 про відкриття провадження у даній справі також була надіслана судом на вищезазначену адресу фактичного проживання ОСОБА_1 . Проте 05.05.2026 ухвала суду була повернута підприємством поштового зв`язку до суду без вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній».
Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).
Крім вищенаведеного, суд також зазначає, що вступ у справу представника або його зміна на будь-якій стадії судового процесу не змінює встановленого судом строку для подання відзиву.
Отже поважності причин пропуску строку для подання відзиву відповідачем не доведено, а судом не встановлено.
Також слід звернути увагу на значне пропущення строку подання відзиву. Так, в ухвалі від 14.04.2026 про відкриття провадження у даній справі відповідачу було запропоновано надати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 04.05.2026 включно. При цьому відзив надійшов до суду 23.06.2026 (сформований в системі «Електронний суд» 22.06.2026), тобто більш ніж через півтора місяці. 
Разом з тим, зважаючи на приписи п. 3 ч. 1 ст. 42, ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд вважає за можливе прийняти до розгляду відзив відповідача в якості письмових пояснень, в яких, зокрема, зазначено, що відповідач частково заперечує проти позову, оскільки позивачем безпідставно нараховувались страхові платежі. Так, відповідно до п. 6 Заяви про надання Кредиту, Клієнт призначає Банк – Акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль» Вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1706 від 12.06.2020). Клієнт надає Банку право кожного місяця протягом перших десяти робочих днів поточного місяця (який є поточним періодом страхування), здійснювати Договірне списання коштів з КР в сумі страхової премії (платежу), що розраховується в порядку, визначеному Договором добровільного страхування життя, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамках встановленого Поточного ліміту, а за його відсутності/недостатності - за рахунок Недозволеного овердрафту. Банк має право на власний розсуд не здійснювати Договірне списання коштів в сумі страхового платежу з КР за наявності одночасно двох умов: 1) наявність простроченої заборгованості Клієнта за Кредитом строком тридцять та більше календарних днів станом на перше число місяця, що відповідає даному періоду страхування, та 2) якщо за КР Клієнта наявний Недозволений овердрафт або списання коштів в сумі страхового платежу призведе до виникнення Недозволеного овердрафту. В той же час, матеріали справи не містять підписаної відповідачем по справі Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1706 від 12.06.2020. Таким чином не можна вважати, що Договір добровільного страхування життя було укладено між Клієнтом (відповідачем по справі) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя», а відповідачем заперечується зазначений факт. Відповідно до Розрахунку заборгованості по картковому рахунку, нарахована сума по стовпцю страховий платіж склала 10083,15 грн, яку відповідач вважає безпідставною. 
Третя особа своїм правом на подання письмових пояснень не скористалась, письмові пояснення не надала.
Третій особі ухвала суду від 14.04.2026 про відкриття провадження у даній справі була направлена до електронного кабінету та згідно з довідкою про доставку електронного листа доставлена до електронного кабінету АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» 15.04.2026.
Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

01.03.2021 Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», (Банк/Кредитор; третя особа у справі) та Фізичною особою-підприємцем Богославською Світланою Олександрівною (Клієнт/Позичальник) була підписана Заява про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/11192/1019685 (далі – Договір/Кредитний договір/Заява) до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про приєднання/Угоди № СМDPE-688218 від 25.09.2019)
За змістом п. 1.1 Договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (далі - Дата початку кредитування) Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку № НОМЕР_2 / СКР 1809317100 (далі - КР) надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта, та сплата Клієнтом страхового платежу згідно пункту 6 цієї Заяви.
Відповідно до п. 1.3 Договору розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.) гривень та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених пунктом 2.1 Заяви. 
Згідно з п. 1.4 Договору, строк Кредиту – сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк Кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дати початку кредитування). 
Пунктом 1.5 Договору передбачена фіксована процентна ставка за користування кредитом у розмірі 29,9% річних.
Процентна ставка за користування сумою Кредиту «Оплата частинами для підприємців» становить 0,0001 % річних (пп. 1.5.1 п. 5.1 Договору). 
Проценти за користування Недозволеним овердрафтом – процентна ставка фіксована, 49% річних (п. 1.6 Договору).
З положень п. 1.8 Договору слідує, що Клієнт зобов`язаний забезпечити щомісячне надходження коштів на відкриті у Банку поточні рахунки Клієнта в розмірі не менше ніж 5 % від Поточного ліміту, що діяв у відповідному місяці, та підтримувати зазначений показник до повного виконання Клієнтом зобов`язань за Кредитом.
За умовами п. 4.2 Договору, в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5-2.5.6 пункту 2.5 статті 2 Розділу 8 Правил, Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування Кредитом в розмірі п`ять (5) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої Тарифами Банка на ведення та обслуговування Карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування, або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок то умови погашення іншої заборгованості за Кредитом, в т.ч. Недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5-2.5.12 пункту 2.5 статті 2 Розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення Кредиту та Процентів не пізніше дати закінчення строку Кредиту, а у разі його подовження – в останній робочий день подовженого строку користування Кредитом. 
Пунктом 9.1 Договору, зокрема, визначено, що інші умови надання Банком Кредиту, зокрема порядок нарахування Банком Процентів, умови виникнення та погашення Недозволеного овердрафту, черговість погашення заборгованості за Кредитом регламентується Правилами. До всіх правовідносин, пов`язаних з підписанням та виконанням цієї Заяви, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. 
Станом на дату підписання Заяви Клієнт підтверджує дотримання всіх засвідчень та гарантій визначених Договором (п. 11 Договору).
Як зазначено у позові, Позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором виконав неналежним чином, внаслідок чого станом на 26.07.2024 утворилась заборгованість за Кредитом у розмірі 55037,03 грн, яка є заборгованістю за основною сумою боргу, на підтвердження чого до позову додано копію банківської виписки та розрахунку заборгованості по картковому кредиту: номер Договору 011/11192/1019685 від 01.03.2021, станом на 26.07.2024.
24.07.2024 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Новий кредитор, позивач у справі) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, в п. 2.1 якого визначено, що на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору права вимоги до Божників, вказаних в Реєстрі(ах) Боржників (Портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, Боржників. Розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.
Відступлення Новому Кредитору зазначених у Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) прав вимоги відбувається за умови виконання Новим Кредитором п. 3.2 Договору, та з моменту підписання сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору (п. 2.2 Договору).
Згідно з визначенням термінів, наведених в Розділі 1 Договору про відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 з урахуванням змін, внесених до Договору Додатковою угодою №2 від 15.10.2025 (арк.с. 28 зі зворотного боку), Боржник – фізична/юридична особа, фізична особа-підприємець, яка є позичальником за Кредитним договором, Права вимоги за яким відступаються Новому кредитору.
Зі змісту п.п. 3.1, 3.2 Договору відступлення права вимоги слідує, що загальна вартість прав вимоги за Договором (Ціна договору) становить 9 954 359,21 грн. Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (Ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок Первісного кредитора протягом двох робочих днів з моменту укладення цього Договору.
За платіжною інструкцією № 372 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перераховано на рахунок АТ «Райффайзен Банк» суму 9 954 359,21 грн плати за відступлення прав вимоги згідно Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024. 
В п. 2.3, 2.6 вказаного Договору відступлення права вимоги, зокрема, визначено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення. Права вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення. Відступлення прав вимоги за даним Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення. 
У зв`язку з відступленням прав вимоги, в дату відступлення прав вимоги Первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, а Новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав Первісного кредитора за Договорами забезпечення, що наведені в Додатку №6 до Договору (п. 2.8 Договору відступлення права вимоги).
За змістом п.п. 3.4 та 3.5 Договору відступлення права вимоги, у разі, якщо кошти на погашення заборгованості за Кредитним договором будуть отримані Первісним кредитором від Боржника та/або Поручителя чи страхової компанії, інших органів, то такі кошти можуть бути переховані Новому кредитору за окремою заявою платників. Якщо на поточний рахунок Боржника у Первісного кредитора, який використовувався Боржником для погашення кредитної заборгованості відповідно до умов Кредитного договору, будуть зараховані кошти, Первісний кредитор під час звернення Боржника до відділення, в якому відкрито поточний рахунок, зобов`язаний роз`яснити Боржнику про відступлення права вимоги та необхідність подачі Боржником платіжного доручення на перерахування коштів з його поточного рахунку на поточний рахунок Нового кредитора, про що протягом 5 (п`яти) робочих днів повідомляє Нового кредитора у порядку згідно з п. 8.8 Договору електронною поштою.
Відповідно до наданої позивачем копії Витягу з Реєстру боржників № 2 від 26.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024, Первісним кредитором відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі, право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №011/11192/1019685 на загальну суму заборгованості 55037,03 грн, яка є сумою заборгованості за основною сумою боргу по кредиту (арк.с. 29). 
Згідно з п. 5.5 Договору відступлення права вимоги, з дати відступлення прав вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнення за Договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із прав вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
З положень ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України слідує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.
В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України).
За змістом ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України, цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).
Як зазначено судом вище та вбачається з матеріалів справи, на підставі підписаної АТ «Райффайзен Банк Аваль» , правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та ФОП Богославською Світланою Олександрівною Заяви про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/11192/1019685 від 01.03.2021, Фізичній особі-підприємцю Богославській Світлані Олександрівні (Позичальник) були надані в межах поточного ліміту кредитні кошти, проте Позичальник свої зобов`язання виконав неналежним чином, внаслідок чого станом на 26.07.2024 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 55037,03 грн.
Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).
Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Тобто відступлення права вимоги є правочином, на підставі якого первісний кредитор передає свої права новому кредитору. В разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому, зміст зобов`язання, тобто сукупність прав та обов`язків його сторін, залишається незмінним.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 Первісний кредитор – АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступив Новому кредитору – ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в тому числі, право грошової вимоги до Богославської С.О. за Кредитним договором № 011/11192/1019685 від 01.03.2021 в розмірі 55037,03 грн заборгованості за основною сумою боргу по кредиту, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі № 667/11010/14-ц зробив, зокрема, наступний висновок: «якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту».
Отже, при умові, що відповідач, з будь-яких причин не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, останній не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунок Первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Щодо доводів відповідача наведених у письмових поясненнях, суд зазначає, що відповідно до п. 6 Заяви про надання Кредиту, Клієнт призначає Банк – Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» Вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1706 від 12.06.2020). 
Отже в п. 6 Заяви, яка була підписана, в тому числі, відповідачем, підтверджується факт наявності Договору добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1706 від 12.06.2020), з посиланням на його номер та дату.
Також на останній сторінці Заяви про надання Кредиту, після реквізитів сторін, зазначено про отримання Богославською С.О. 01.03.2021 Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя, яку підписано нею власноруч.
Крім того, суд зазначає, що зобов`язання у відповідача перед позивачем у заявленому розмірі (55037,03 грн) виникли саме на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024. В силу ж приписів статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Вирішуючи спір суд також враховує наступне.
Частиною 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи – підприємця.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.08.2006 Богославська Світлана Олександрівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності – фізична особа-підприємець. 
08.04.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про держану реєстрацію припинення підприємницької діяльності – Фізичної особи-підприємця Богославської Світлани Олександрівни; підстава: власне рішення.
Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Із аналізу вищенаведених приписів законодавства, ст.ст. 598-609 ЦК України слідує, що однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності – фізичної особи (виключення з державного реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. 
Отже, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 320/9471/15-ц (провадження № 61-18132св18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 також зазначено, що з 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі. Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (п.п. 72,73 Постанови).
Таким чином, оскільки Богославська Світлана Олександрівна на час звернення позивача з позовом до суду у даній справі втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, позивачем обґрунтовано подано позов з вимогами до Богославської Світлани Олександрівни, як до фізичної особи, за якою залишаються обов`язки за договорами, укладеними під час здійснення нею підприємницької діяльності.
На підставі усього вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до приписів ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Богославської Світлани Олександрівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014 (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) суму 55037 (п`ятдесят п`ять тисяч тридцять сім) грн 03 коп. заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та суму 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 24.06.2026.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя О.С. Боєва