П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/1376/26	

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

20 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у виплаті їй недоотриманої суми пенсії за померлого годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити їй недоотриману пенсію годувальника, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, в розмірі 89 500,79 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що з 01.11.2024 року отримує пенсію по втраті годувальника в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 . Позивач зверталась до відповідача із заявою щодо виплати їй недоотриманої пенсії її чоловіка у розмірі 89 500,79 грн, яка нарахована на виконання судового рішення по справі №420/10808/22. Водночас, листом від 11.11.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило позивачу у виплаті недоотриманої пенсії.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що сума заборгованості за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року по справі №420/10808/22 за період з 01.04.2019 року по 31.01.2023 року підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. Оскільки позивач не є стягувачем по справі №420/10808/22, тому для виплати їй недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду правові підстави відсутні. Крім того, відповідач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам її сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонерки. Водночас, будь-яких доказів того, що є позивач є правонаступником померлого ОСОБА_2 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виплата нарахованої доплати пенсії по справах № 420/10808/22 з 01.04.2019 по 31.01.2023 в сумі 89 500,79 грн, № 420/8388/22 з 01.03.2019 по 30.09.2019 в сумі 5 101,02 та № 420/11468/23 з 01.02.2023 по 30.09.2023 в сумі 16 000,00 грн підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. 29.11.2024 надійшла заява про виплату недоотриманої пенсії від ОСОБА_1 та на підставі цієї заяви, внесені відомості до підсистеми «Реєстр судових рішень» в розділ «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» і виплата буде здійснюватися без заміни сторони у виконавчому провадженні.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року по справі №420/10808/22 за період з 01.04.2019 року по 31.01.2023 року ОСОБА_2 нараховано суму пенсійних виплат у розмірі 89 500,79 грн.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що відповідачем не заперечувалось.
02.10.2024 року ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 
Починаючи з 01.11.2024 року, ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 .
29 листопада 2024 року до пенсійного органу надійшла заява про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 від його дружини - ОСОБА_1 . На підставі такої заяви, як зазначав відповідач у відповіді, данні внесені до підсистеми «Реєстр судових рішень» в розділ «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача», та виплата буде здійснюватися без заміни сторони у виконавчому провадженні.
30 вересня 2025 року позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виплату недоотриманої її покійним чоловіком пенсії згідно судового рішення по справі №420/10808/22.
Листом від 11.11.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області від 11.11.2025 року повідомило позивача, що інформація про виконання судового рішення по справі №420/10808/22 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень. Заборгованість за рішенням суду №420/10808/22 буде їй виплачуватись після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, з урахуванням постанови №821. 
Не погоджуючись із зазначеною відмовою пенсійного органу, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійні виплати, нараховані на виконання судового рішення по справі №420/10808/22, та які належали померлому чоловікові позивача - ОСОБА_2 , але залишились недоотриманою у зв`язку з його смертю, в сумі 89 500,79 грн, належать до виплати позивачу, враховуючи те, що її данні були внесені до підсистеми Пенсійного фонду України «Реєстр судових рішень» в розділ «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача».
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Спір у цій справі стосується відмови ГУ ПФ України в Одеській області у виплаті позивачу суми пенсії, що підлягала виплаті її чоловіку і залишалася неодержаною ним у зв`язку з його смертю.
Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовано статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058- IV), якою передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст положень частини третьої статті 52 Закону №1058-IV узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За обставинами справи померлий чоловік позивачки за життя отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 01.11.2024 року отримує пенсію по втраті годувальника.
З матеріалів справи також вбачається та визнається відповідачем, що позивач звернулась 29 листопада 2024 року, тобто у двомісячний строк після смерті чоловіка, до пенсійного органу із заявою, що відповідає ст.61 Закону № 2262.
Крім того, з листа – відповіді відповідача вбачається, що інформація про виконання судового рішення по справі №420/10808/22 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень. Заборгованість за рішенням суду №420/10808/22 по виплаті недоотриманої за життя пенсії чоловіком позивача, буде виплачуватись позивачу після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, з урахуванням постанови №821.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, обставини якої схожі зі справою, що розглядається, сформульовано висновок, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Такий підхід до визначення правової природи спірних правовідносин відповідає і висновкам Верховного Суду, викладеним у поставах від 04.12.2024 у справі №120/8398/24, від 11.04.2024 у справі №160/26335/23, від 06.04.2022 у справі №200/10136/20.
Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у разі звернення за ними не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Враховуючи зазначене вище та те, що у цій справі позивач реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до ГУ ПФ України в Одеській області не пізніше шести місяців після смерті її чоловіка, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 420/28399/23 від 11 березня 2025 року.
Протилежні доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та суперечать сталій правовій позиції Верховного Суду.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 26 січня 2026 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308,311, 312, 315,316,321,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко