Справа № 751/878/26 	Головуючий у 1 інстанції Діденко А. О. 	
Провадження № 33/4823/551/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Марченка Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Сердечнюк О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 травня 2026 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665,60 грн.
Як встановив суд, 22 січня 2026 року об 11 год. 24 хв. в м. Чернігові, по вул. О. Довженка 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Alcotest ARHE-0221, проба позитивна – 0,42 проміле. Водій з результатом згоден, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Сердечнюк О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутністю в діях її довірителя події та складу даного адміністративного правопорушення. На думку апелянта, процедура проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 була порушена, останній не мав будь-яких ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду. При цьому, зазначає, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведено в замкненому просторі службового автомобіля працівників поліції, де неминуче накопичуються залишкові пари алкоголю від попередніх досліджень, що унеможливлює дотримання вимог розділу 3.1 Інструкції виробника щодо наявності парів алкоголю в навколишньому повітрі. Вказує, що використання мундштука під час режиму пасивного аналізу - пряме порушення розділу 3.4.1 Інструкції виробника, що, на думку апелянта, може призвести до блокування забірного отвору або забруднення сенсора та ставить під сумнів достовірність отриманого результату огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права на проходження такого огляду саме у закладі охорони здоров`я. Також, вважає, що матеріали справи не містять жодного іншого належного, допустимого та достовірного доказу перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння: висновок закладу охорони здоров`я за формою № 180-о відсутній, показання незалежних свідків, які підтверджують зовнішні ознаки сп`яніння – відсутні, протокол не мав жодних незалежних медичних підтверджень. А тому, вважає, що її підзахисного було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин зазначених у протоколі. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №572620 від 22.01.2026 року, ОСОБА_1 22 січня 2026 року об 11 год. 24 хв. в м. Чернігові, по вул. О. Довженка 22, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Alcotest ARHE-0221, проба позитивна – 0,42 проміле. Водій з результатом згоден, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом (а.с.3).
Отже, даний протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Аlkotest 6820» прилад ARHE № 0221, результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,42 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.4).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, апеляційним судом було досліджено відеозапис працівників поліції, де зафіксовано розвиток подій, що передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.7).

Із переглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм працівник поліції виявив у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням Драгеру Alcotest ARHE-0221, результат огляду позитивний – 0,42 проміле, будь-яких зауважень не висловлював, при цьому зазначив, що вживав алкоголь напередодні.

Із отриманим результатом огляду ОСОБА_1 погодився, про що безпосередньо у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння засвідчив це власноручно своїм підписом (а.с.5) і не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, а тому, у співробітників поліції не було жодних підстав пропонувати водієві проходити огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що повністю узгоджується із відповідними положеннями вищезазначеної Інструкції, а тому доводи апелянта в цій частині позбавлені підстав.
Враховуючи, що ОСОБА_1 із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився, останній до медичного закладу не направлявся, відповідно такий огляд не проводився, що цілком логічно і відсутність висновку у матеріалах справи.

Твердження захисника, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та фактично є її суб`єктивним тлумаченням подій, відображених на відеозаписі.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

В даному випадку працівник поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що водій може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому, в порядку вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що поліцейський, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пп. «а» та пп. «б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Наведене свідчить про дотримання Інструкції працівником патрульної поліції. 

У силу положень ст. 266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису участь двох свідків є необов`язковою, а тому посилання захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням Інструкції, є безпідставними.

Наданим відеозаписом зафіксовано факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що також має місце відмітка у протоколі та враховуючи його особистий підпис у складеному працівником поліції протоколу свідчить про те, що останньому були роз`яснені його права, обов`язки, він був обізнаний щодо наслідків вчиненого ним правопорушення, ознайомлений зі складеними матеріалами справи щодо нього та абсолютно усвідомлював свої дії під час підпису процесуального документу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що прилад «Drager» показував невірні результати температури повітря, відхиляються апеляційним судом, оскільки даний прилад за його технічними характеристиками температуру навколишнього середовища вимірює автоматично, а не в ручному режимі. До того ж, такий показник залежить від місця перебування приладу, в даному випадку прилад перебував в салоні службового транспортного засобу працівників поліції, що вбачається з відеозапису. А отже, сама по собі ця обставина не може свідчити про несправність приладу та/або недостовірність визначених ним результатів. 
Зокрема, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 підписав роздруківку приладу «Drager» з результатами огляду – 0,42 проміле та акт огляду із вказаним результатом без будь-яких зауважень. Жодних заперечень чи незгоди щодо результату огляду – 0,42 проміле ОСОБА_1 не виказував і в протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснення.
За таких обставин, апеляційний суд ставиться критично до таких доводів апеляційної скарги та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинене. 

Слід зазначити і те, що у режимі продування через мундштук аналізатор автоматично контролює тривалість видиху і витрату повітря відповідно до заводських налаштувань, про що подається звуковий сигнал. Зразок проби повітря для аналізу забирається в кінці видиху з області легень найбільш насичених парами етанолу, а тому, доводи апелянта, що огляд ОСОБА_1 було проведено у салоні службового транспортного засобу працівників поліції, який є замкненим простором, який систематично використовується для огляду водіїв на стан сп`яніння, до того ж, з використанням мундштука під час режиму пасивного аналізу, і саме з цих підстав отриманий результат продуття був позитивним, є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в порядку самозвернення, чого ним зроблено не було, чим в подальшому ймовірно довів би те, що дійсно не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. 

Твердження апелянта про неналежно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу Драгер, які містять підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте, ОСОБА_1 та його захисник не скористались процесуальною можливістю та не звертались зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також, ОСОБА_1 та його захисником не надано відомостей про те, що останні звертались до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Тобто, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції, незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, як ОСОБА_1 , так і його захисником апеляційному суду не надано.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, не встановлено.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і апеляційний суд.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Сердечнюк О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач