Справа № 202/1606/22
Провадження № 2/202/8/2026 

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра в складі головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Щербини В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
В С Т А Н О В И В:
В квітні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Мизевич Д.А., звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_2 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2022 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.
Ухвалою судді від 09.05.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08.12.2022 прийнято заяву ОСОБА_1 , якою уточнений суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалою суду від 08.12.2022 залучено по справі у якості співвідповідача ОСОБА_3 .
В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
У ніч з 2 на 3 жовтня 2021 року відбулося залиття квартири ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку, котра знаходиться поверхом вище квартири позивача. Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 ; відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в цій квартирі, проживає в ній, здійснюючи догляд за ОСОБА_3 , яка є його матір`ю.
03 жовтня 2021 року комісія у складі голови ЖСК №126 та трьох членів комісії обстежили квартиру АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою та склали акт про наслідки залиття. В даному акті відображено, що зі слів власника квартири АДРЕСА_2 , у ніч з 2 на 3 жовтня 2021 року, у кімнаті, де розташована система опалення, у частині кріплення радіаторів, зірвало кран (футорку), у результаті чого вода зі всієї системи опалення дому вийшла у квартиру АДРЕСА_2 та спричинила залиття квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться на першому поверсі.
Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №6417-21 від 15.02.2022, проведеної на замовлення ОСОБА_1 , причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є прорив системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 , у місті встановлення власником квартири АДРЕСА_2 крану (футурки). Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_3 внаслідок залиття квартири становить 94 873, 04 грн.
Тому, посилаючись на положення ст.ст. 1166, 1292 ЦК України, представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири ОСОБА_1 , вказану суму.
Також представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 завдана і моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, які вона зазнала внаслідок пошкодження її майна; переживаннях, порушення звичайного способу життя її і родини; вона була вимушена проживати у квартирі з підвищеною вологістю, де після залиття завівся грибок. Її чоловік є інвалідом другої групи, через залиття квартири була перенесена призначена йому операція, що потребувало додаткових зусиль для організації життя. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 5000 гривень і просить стягнути з відповідачів у рівних частинах.
Під час розгляду справи позивачка ОСОБА_1 і її представник підтримали позов, просили задовольнити, стягнувши судові витрати по справі. 
Позивач додатково зазначила, що вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням відшкодувати завдану шкоду добровільно, але він відмовлявся, не заперечуючи, що залиття її квартири відбулося з його вини. 
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представник, адвокат Лиха В.М., позовні вимоги не визнали.
Заперечуючи проти позову, представником відповідачів зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що майнова шкода позивачці була завдана неправомірним діями чи бездіяльністю відповідачів. Позивач до подачі позову до суду не зверталась до ОК «ЖБК№126 «МЕТИЗНИК» із заявою про створення комісії для встановлення причин затоплення її квартири і складання акту за формою, передбаченою «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, висновку комісії щодо встановлення винної особи, що вчинила залиття. 
Представником відповідачів зазначено, що присутність при складанні акту заінтересованих осіб від потерпілої сторони і з боку винної особи є обов`язковою. Але відповідачі не були присутні при складанні акту, причини їх відсутності не зазначені. Акт складений без залучення слюсаря-сантехніка, який би міг встановити причину залиття квартири. Таким чином, представник відповідачів вважає, що акт про наслідки залиття квартири АДРЕСА_3 складений з грубим порушенням вимог щодо його форми та процедури складання.
В акті зазначено, що ОСОБА_2 на власний розсуд встановив кран (футорку) у системі опалення, у часті кріплення радіаторів та перекрив їх у той момент, коли в домі проводилися роботи щодо наповнення системи опалення водою. Але даний факт ніким та нічим не підтверджується. З огляду на зазначене, представник відповідачів вказує на те, що вина відповідачів у залитті квартири позивачем не доведена.
Заперечуючи проти вимог в частині відшкодування моральної шкоди, представник відповідачів вказує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди; позивач не наводить причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди.
Тому представник відповідачів просила відмовити у задоволені позову повністю.
Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали позицію представника.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14 т.1).
Власником квартири АДРЕСА_2 , котра знаходиться поверхом вище квартири АДРЕСА_3 , є ОСОБА_3 (а.с.107 т.1).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 81 т.1) і, з його слів, здійснює догляд за ОСОБА_3 , яка є його матір`ю.
З акту про наслідки залиття житлового приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , складеного 03.10.2021, вбачається, що під час обстеження квартири постраждали стіни, стеля, підлога, двері, килими, меблі у двох кімнатах, кухня, комора, прихожа, лоджія. В акті зазначено, що зі слів ОСОБА_4 , у ніч з 2 на 3 жовтня 2021 року, у кімнаті, де розташована система опалення, у частині кріплення радіаторів, зірвало кран (футорку), у результаті чого вода зі всієї системи опалення дому вийшла у квартиру АДРЕСА_2 та спричинила залиття квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться на першому поверсі. Зазначено, що ОСОБА_5 на власний розсуд встановив кран (футорку) у системі опалення 1971 року, у частині кріплення, та перекрив його у той момент, коли у домі проводилися роботи щодо наповнення системи опалення водою (підготовка до опалювального сезону). Зазначено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_3 , є прорив системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 , у місті встановлення власником квартири 24 карну (футорки). Даний акт підписаний головою ЖБК №126, членами комісії, власниками квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ; підпис власника квартири АДРЕСА_2 – відсутній (а.с.21-24 т.1).
Згідно висновку будівельно-технічної експертизи №6417-21 від 15.02.2022, проведеної за замовленням позивача, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , що сталося 03.10.2021, є прорив системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 , у місті встановлення власником квартири крану (футорки). Розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 становить 94 873,03 грн.(а.с. 24-40 т.1).
Висновком будівельно-технічної експертизи №1897/23-27 від 15.10.2025, проведеної на підставі ухвали суду за клопотанням відповідача ОСОБА_8 , розмір матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_1 , складає 100 448,10 грн. без урахуванням ПДВ (а.с.224-245 т.1).
Проте представником позивача було зазначено, що ОСОБА_1 просить стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 94 873,03 грн., розмір, визначений висновком експертизи від 15.02.2022.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч.1 ст. 15 ЦК України).
Статтею 319 ЦК України врегульовано поняття здійснення права власності. У частині п`ятій вказаної статті зазначено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч.3 ст. 386 ЦК України).
Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до положень частини першої та другої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
З урахуванням встановлених по справі обставин і відповідним їм правовідносин, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок залиття її квартири з вини відповідачів.
Так, судом встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , що сталася 3.10.2021 року, є прорив системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 , у місці встановлення власником квартири крану (футорки).
Зазначене підтверджується актом про наслідки залиття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , висновком будівельно-технічної експертизи №6417-21 від 15.02.2022, де зазначено місця пошкодження внаслідок залиття, їх об`єм і характер пошкоджень. Наслідки залиття квартири ОСОБА_1 відображені в акті у складі комісії ЖБК №126 від 03.10.2021 року.
Відповідачем ОСОБА_9 під час підготовчого судового засідання і на початку розгляду справи по суті не заперечувався факт заподіяння матеріальної шкоди позивачці внаслідок залиття її квартири; останній вказував на ті ж причини залиття, що відображені в акті комісії ЖБК №126, але був не згодний із розміром заподіяної шкоди.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , хоча і не є власником, але зареєстрований і проживає в цій квартирі, доглядаючи за матір`ю ОСОБА_3 , про що зазначав під час розгляду справи, суд вважає можливим стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - 94 873,03 грн., що є сумою заподіяних збитків, підтвердженою висновком будівельно-технічною експертизою від №6417-21 від 15.02.2022.
Слід зазначити, що суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що під час розгляду справи не встановлена вина відповідачів у заподіянні шкоди залиттям квартири і причини залиття, оскільки це суперечить наявним у справі письмовим доказам, на які суд посилається у рішенні.
Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідачів на те, що акт, складений 03.10.2021 комісією ЖБК №126 про наслідки залиття житлового приміщення, не відповідає додатку 4 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, оскільки в ньому не зазначено причини залиття квартири, а також акт не підписаний з боку винної особи.
Суд зазначає, що у вказаному акті відображено причини залиття квартири позивача. Водночас, відсутність підписів у акті з боку відповідачів, не спростовує висновків суду про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивача. Під час розгляду справи причини залиття квартири 21 судом встановлені; саме через прорив системи опалення у квартирі АДРЕСА_2 , у місті встановлення власником квартири крану (футорки), відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ч.ч.1,2 ст. 76 ЦПК).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК).
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям її квартири з боку відповідачів. Натомість останніми протилежне не доведене.
Слід зазначити, що судом не приймається до уваги висновок спеціаліста, як фахівця інженера-будівельника, ОСОБА_10 , зроблений на замовлення відповідача ОСОБА_2 , на предмет правильності розрахунку матеріальних збитків експертом ОСОБА_11 (висновок від 15.10.2025), оскільки, по-перше, суд, дійшовши висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, приймає до уваги висновок будівельно-технічної експертизи від 15.02.2022 року, про що просить позивач; по-друге, висновок спеціалістом ОСОБА_10 зроблений на підставі наданих відповідачем копій матеріалів справи, особисто нею дослідження пошкодженої внаслідок залиття квартири проведено не було, остання не попереджалася про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,384 КК України, повноваження спеціаліста нічим не підтверджені. 
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про необхідність солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири - 94 873,03 грн.
Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до частини першої ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також 
інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачці внаслідок залиття квартири завдана моральна шкода, оскільки було пошкоджено її майно, через що вона переживала; був порушений звичайний спосіб життя її і родини; вона була вимушена проживати у квартирі з підвищеною вологістю. Позивач вказує, що її чоловік є інвалідом другої групи, через залиття квартири була перенесена призначена йому операція, що потребувало додаткових зусиль для організації життя.
При визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивачки, судом враховуються конкретні обставини справи, характер і тривалість моральних страждань, поведінка відповідачів після заподіяння матеріальної шкоди, тому з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 4000 грн., а з ОСОБА_3 - 1000 грн. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 є людиною похилого віку, а ОСОБА_2 фактично допомагає їй вести господарство.
Що стосується відшкодування позивачеві судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надані суду: договір про надання правової допомоги №52 від 15.11.2021 року; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.04.2022 року на суму 11 550,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №73 вді 22.04.2022 року на суму 11 550,00 грн.
Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 550,00 грн., а саме: з ОСОБА_2 в сумі 7 507,50 грн. (2 887,50 грн. за вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди та 4 620,00 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (80,00%); з ОСОБА_3 в сумі 4 042,50 грн. (2 887,50 грн. за вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди та 1 155,00 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (20,00%).
Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 140,00 грн., проте фактично позивач повинна була сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру в розмірі по 992,40 грн. за кожну, тобто 1 984,80 грн.
З урахуванням вказаного, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 290,12 грн. (496,20 грн. за вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди та 793,92 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (80,00%); з ОСОБА_3 - в сумі 694,68 грн. (496,20 грн. за вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди та 198,48 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (20,00%).
Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню вартість проведення будівельно-технічної експертизи №6417-21, в сумі 8 237,28 грн., а саме, з ОСОБА_2 в сумі 5 354,23 грн. (2059,32 грн. за вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди та 3294,91 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (80,00%), з ОСОБА_3 - в сумі 2883,05 грн. (2059,32 грн. за вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди та 823,73 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (20,00%). 
Керуючисьст..ст. 4,5,10,12,81,89,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ) солідарно на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ) на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири - 94 873 (дев`яносто чотири тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 03 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 4000 (чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат судовий збір у розмірі 1 290 (тисяча двісті дев`яносто) грн. 12 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 507 (сім тисяч п`ятсот сім) грн. 50 коп. та вартість проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 5 354 (п`ять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 23 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат судовий збір у розмірі 694 (шістсот дев`яносто чотири) грн. 68 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 042 (чотири тисячі сорок дві) грн.50 коп. та вартість проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 2883 (дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 05 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя - Бєльченко Л.А.