Справа № 484/6923/25 
Провадження № 2-др/484/44/26 

Додаткове рішення
іменем України 
16.06.2026 року м.Первомайськ 
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Максютенко О.А
за участю секретаря судових засідань Завірюха В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №485/6923/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
за відсутності сторін та їх представників,
встановив
27.05.2026 року Первомайським міськрайонним суду Миколаївської області у цивільній справі №485/6923/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики прийнято рішення, за яким суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалив: стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 11.03.2025 року в сумі 950 000 (дев`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 10156 (десять тисяч сто п`ядесят шість) гривень 60 копійок..
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Єрмоленко А.В. звернулася до суду через підсистему "Електронний суд" із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, якою просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20500,00 грн., оскільки під час розгляду справи не вирішено питання про судові витрати.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, у заяві направленій на адресу суду 08.06.2026 представник позивача вказала про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення по справі підтримала та просила її задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи вимоги ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності учасників справи.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справита виконанихадвокатом робіт(наданихпослуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На обґрунтування витрат на правничу допомогу представник позивача надав копію договору №221 про надання правової (правничої) допомоги від 09.12.2025 року, копію ордеру на надання правничої допомоги №1177924 від 09.12.2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №002030 від 15.03.2024 року, копію акту №1 наданих послуг/виконаних робіт від 27.05.2026 року до Договору №221 про надання правової (правничої) допомоги від 09.12.2025 року, копію розрахунку №1 наданих послуг і витрат від 27.05.2026 року, згідно із якими адвокат виконав наступні роботи: консультації щодо стягнення заборгованості за договором позики, консультації щодо збору доказів; опрацювання наданих клієнтом матеріалів; вивчення судової практики, аналіз норм права; підготовка та подання до суду заяви про забезпечення позову; формування правової позиції, готування позову, подання позову до суду; представництво в суді (подання/отримання документів); представництво в суду (участь у судових засіданнях); складання розрахунку та акту наданих послуг. За зазначену роботу адвоката нараховано 20500,00 грн., які позивач сплатив згідно акту №1 наданих послуг/виконаних робіт від 27.05.2026 року до Договору №221 про надання правової (правничої) допомоги від 09.12.2025 року.
Із матеріалів справи вбачається, що представником позивачки були підготовлені та передані до суду позовна заява, заява про забезпечення позову та заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.
Разом із тим погоджений сторонами договору фіксований розмір гонорару не є безумовною підставою для автоматичного покладення всієї суми таких витрат на відповідача, оскільки суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат зобов`язаний перевірити їх реальність, необхідність, розумність та співмірність із характером спору, складністю справи, ціною позову та обсягом фактично наданих послуг.
Суд враховує, що справа стосувалася стягнення заборгованості за договором позики, не відзначалася особливою складністю правових чи фактичних питань, не потребувала проведення експертизи, допиту свідків, значного обсягу доказування або вчинення складних процесуальних дій. Всі судові засідання були проведені у відсутність представника позивача відповідно до поданих ним заяв.
При цьому частина зазначених у акті дій, зокрема надання консультацій щодо стягнення заборгованості за договором позики та збору доказів; опрацювання наданих клієнтом матеріалів; вивчення судової практики, аналіз норм права, формування правової позиції, кладання розрахунку та акту наданих послуг, мають переважно технічний або організаційний характер і не можуть у повному обсязі прирівнюватися до складної професійної правничої допомоги, яка обґрунтовує покладення на відповідача всієї заявленої суми витрат.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20500 грн є завищеною та неспівмірною зі складністю справи, характером виконаних робіт, обсягом наданих послуг і значенням справи для сторін.
З урахуванням принципів розумності, співмірності та справедливості суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, що відповідає фактичному обсягу необхідної правничої допомоги у цій справі та не становитиме надмірного процесуального тягаря для відповідача.
В іншій частині заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко А.В. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд
постановив
заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №485/6923/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 16.06.2026 року.
Суддя: