21.05.26
33/812/221/26

Справа №487/1267/26
Провадження № 33/812/221/26
Категорія: ст.124 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 травня 2026 року        м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Богуславською О.М.,
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М. у приміщенні цього ж суду 28 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, 

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584850 від 06 лютого 2026 р. ОСОБА_1 06 лютого 2026 р. о 17.30 год. в м. Миколаєві, по вул. Генерала Олекси Алмазова, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 5314, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в крайній правій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ст. 124 КУпАП. 
Вказаний протокол разом з іншими документами був скерований органами поліції на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.
У письмових поясненнях суду ОСОБА_1 просила закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення в її діях та зазначила, що 06 лютого 2026 р. через погодні умови того вечора вона, як і інші учасники дорожнього руху, рухалася на своїму автомобілі дуже повільно в лівій смузі і не змінювала її для. В попутному напрямку в правій смузі руху рухався автомобіль «ГАЗ-5314». На ділянці дороги по вул. Карпенка в районі зупинки «Перше КП», вона вирішила випередити автомобіль «ГАЗ», так як на її погляд його рух був небезпечний - автомобіль періодично зміщувався вліво, заїжджаючи на ліву смугу. На випередження вона пішла, коли автомобіль «ГАЗ» зайняв крайнє праве положення і боковий інтервал між автомобілями був достатній і цілком безпечний. Однак, коли вона вже фактично випередила автомобіль «ГАЗ», відчула поштовх в праву сторону автомобіля, який стався внаслідок того, що автомобіль «ГАЗ» вийшов на ліву смугу руху та допустив бокове зіткнення з її автомобілем. Після того як сталося контактування автомобілів, вона перестроїлась та заїхала в паркувальний карман. Внаслідок зіткнення її автомобіль отримав механічні пошкодження. На початковому етапі спілкування водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_2 пояснив, що він просто не помітив її автомобіль. Працівники поліції, які прибули на місце події, склали протокол за ст.124 КУАП на неї та на водія автомобіля «ГАЗ». Під час розгляду справи жодних доказів про те, що вона не дотримувалася бокового інтервалу, працівник поліції так і не здобув. По суті протокол складений на припущеннях поліцейського. На дорожньому покритті не було жодних слідів, по яким можливо було встановити хоча б приблизне місце зіткнення. До того ж, дорожнє покриття було вкрито ожеледицею (про що не вказав поліцейський в схемі). Крім того, в протоколі поліцейський зазначає, що внаслідок ДТП обидва ТЗ отримали механічні пошкодження. В схемі ж, вказує, що пошкодження отримав тільки її т/з, у іншого учасника жодних пошкоджень не було.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, суду пояснила, що 06 лютого 2026 р. вона керувала транспортним засобом Ford Fiesta НОМЕР_3 , рухаючись в лівій смузі руху по вул. Генерала Олекси Алмазова в сторону вул. Новозаводської. В крайній правій смузі руху в попутному напрямку рухався транспортний засіб ГАЗ 5314, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . За світлофором біля зупинки «Перше КП» вона почала випереджати транспортний засіб ГАЗ 5314 і в цей момент відчула поштовх з правої сторони автомобіля, після чого вона проїхала 5-10 м та з`їхала в «карман» для паркування, включивши «аварійку», щоб оглянути свій автомобіль та виявила пошкодження, а саме в її автомобілі відпав бампер та була вм`ятина з подряпинами, після чого викликала працівників поліції. ОСОБА_2 зупинився позаду неї, вийшов з машини, та сказав, що не зрозумів як сталося зіткнення. Також зазначає, що 06 лютого 2026 р. були складні погодні умови з ожеледицею та снігом, тому всі транспортні засоби рухалися дуже повільно. Окрім того пояснила, що не зупинилася на місця зіткнення, оскільки не хотіла перекривати рух іншим транспортним засобам на дорозі.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився.
Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2026 р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., стягнуто з неї, з урахуванням постанови того ж суду про виправлення описки, 665 грн 60 коп. судового збору в дохід держави. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми процесуального права, фактично судове засідання суддею не проводилося: не було оголошено склад суду, не роз`яснено права та обов`язки сторін, не досліджувалися докази, не було допитано свідка ОСОБА_2 . ОСОБА_1 також вказує, що суддя не оголосив судового рішення, натомість усно 28 квітня 2026 р. повідомила її про закриття провадження, а вже наступного дня видала постанову протилежного змісту, що свідчить про упередженість суду. Крім того, апелянт вважає, що судом порушений принцип доказування «поза розумним сумнівом» та не врахував аргументи ОСОБА_1 щодо принципу «презумпції невинуватості». Апелянт зауважує, що єдиним доказом на підтвердження її винуватості судом у постанові наведено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№584850 від 06 лютого 2026 р. Проте ОСОБА_1 наголошує, що вона послідовно, з моменту вчинення події стверджувала про свою невинуватість, зокрема, про недопущення нею будь-якого порушення правил дорожнього руху, намагалась довести свою позицію і суду, але, на її думку, суддя була упередженою та не намагалась з`ясувати дійсні фактичні обставини. Так, 06 лютого 2026 р. у вечірній час вона рухалася по вул. Генерала Олекси Алмазова в м. Миколаєві на автомобілі Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Через погодні умови вона, як і інші учасники дорожнього руху, рухалася дуже повільно, в лівій полосі і не змінювала полосу для руху. Паралельно, теж дуже повільно в правій полосі рухався автомобіль «ГАЗ-5314». На ділянці дороги по вул. Карпенка в районі зупинки «Перше КП», випередивши автомобіль «ГАЗ», ОСОБА_1 відчула поштовх в праву сторону автомобіля, який стався внаслідок того, що автомобіль «ГАЗ» змістився в ліву полосу руху та допустив бокове зіткнення з її автомобілем. Після того, як сталося контактування автомобілів, вона перестроїлась та заїхала в паркувальний карман. Внаслідок зіткнення її автомобіль отримав механічні пошкодження. На початку спілкування водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_2 пояснив, що він просто не помітив автомобіль ОСОБА_1 . Працівники поліції, які прибули на місце події, склали протокол відносно неї та відносно водія автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_2 . Апелянт вважає, що відсутні докази недотримання нею бокового інтервалу, на дорожньому покритті не було жодних слідів, по яким можливо було встановити хоча б приблизне місце зіткнення, а покриття проїзної частини було покрито ожеледицею, про що не було вказано поліцейським у схемі. Крім того, в протоколі поліцейський зазначив, що внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а в схемі що пошкодження отримав тільки транспортний засіб ОСОБА_1 , що фактично і було, оскільки пошкоджень у автомобіля «ГАЗ» не було виявлено. Апелянт звертає увагу, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що, на її думку, характеризує його як водія. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та переглянувши справу в межах цих доводів, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися судовий розгляд.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
За змістом статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення суд забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи та має встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення судом приймається на підставі доказів, наявних у справі та долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584850 від 06 лютого 2026 р. за статтею 124 КУпАП через порушення нею вимог підпункту 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – Правила). 
Так, відповідно до підпункту 13.1 Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 13.1 Правил і, як наслідок, вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Вказане підтверджується:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584850 від 06 лютого 2026 р., згідно якого водій ОСОБА_1 06 лютого 2026 р. о 17.30 год. в м. Миколаєві, по вул. Генерала Олекси Алмазова, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta з державним номерним знаком НОМЕР_4 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 5314, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в крайній правій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень; 
- змістом схеми місця дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 06 лютого 2026 р. о 17.30, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №584850, на якій схематично зафіксовано: дорожня розмітка, напрямок руху автомобілів до зіткнення, місце їх зіткнення – на межі двох крайньої правої та лівої смугу руху в одному напрямку, внаслідок якого транспортний засіб автомобіль Ford Fiesta отримав наступні видимі механічні пошкодження: задні праві двері, заднє праве крило, задній бампер з правого боку; у автомобіля ГАЗ 5314 пошкодження відсутні. Схема також підписана водіями без зауважень.; 
- письмовими поясненнями водійки ОСОБА_1 поліцейському, в яких зазначено, що «повертаючись з роботи біля зупинки 1 КП за світлофором рухалась у крайній лівій полосі на машині форд Фієста НОМЕР_3 , з правої сторони рухався автомобіль ГАЗ НОМЕР_2 за світлофором я пішла на випередження та відчула невеликий поштовх в праву сторону. Я з`їхала в карман та виявила пошкодження біля правого заднього колеса та бампер, який зіскочив із кріплень. Рухалась по своїй полосі та не перетинала її.»; 
- поясненнями водія ОСОБА_2 поліцейському та аналогічними поясненнями в суді апеляційної інстанції, про те , що 06 лютого 2026 року у вечірній час, рухаючись по вулиці Карпенка в напрямку вулиці Морехідна на службовому автомобілі ГАЗ 5314 у крайньому правому ряді він відчув поштовх і побачив, що попереду їхде машина і за нею волочився задній бампер. Проїхавши уперед ця машина зупинилася у кармані для парковки, він зупинився за цією машиною. 
Вказані докази узгоджуються між собою, зокрема, відображені у схемі напрямки руху автомобілів, наявність дорожньої розмітки, місце зіткнення (на межі смуг руху, в яких рухались автомобілі під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), пояснення ОСОБА_1 на місці дорожньо-транспортної пригоди про те, що керуючи автомобілем Ford Fiesta, вона рухалася у крайній лівій смузі руху та намагалася випередити іншій автомобіль - ГАЗ 5314, який рухався у попутному напрямку у правій смузі руху, після чого відчула поштовх у правий бік автомобілю, відповідають зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення механізму дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого відбулося зіткнення транспортного засобу Ford Fiesta з державним номерним знаком НОМЕР_3 , водій якого не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом ГАЗ 5314, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в крайній правій смузі в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень автомобілю та завдало матеріальних збитків.
Вказані фактичні обставини підтверджують, що дорожньо-транспортна пригода сталася через невиконання водійкою ОСОБА_1 вимог пункту 13.1 Правил, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали – пошкодженням автомобілю Ford Fiesta з державним номерним знаком НОМЕР_3 , що завдало матеріальні збитки.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, встановив фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.
Отже суд першої інстанції, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення нею правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Доводи апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка, зокрема у мотивувальній частині цієї постанови.
Щодо посилань апелянтки на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про завдання внаслідок ДТП механічних пошкоджень обом автомобілям, тоді як згідно схеми ДТП такі пошкодження отримав лише її автомобіль не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 поліцейським за ст. 124 КУпАП, а тому не свідчить про безпідставне складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 584850 відносно неї, оскільки ця норма передбачає відповідальність у разі пошкодження будь-якого майна, незалежно від його приналежності, внаслідок порушення правил дорожнього руху. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що її автомобіль рухався в межах правової смуги та не змінював напрямок не спростовують висунутого їй обвинувачення – недотримання безпечного бокового інтервалу з автомобілем ГАЗ 5314.
Щодо посилань ОСОБА_1 про неможливість на місці події встановити точно місце зіткнення автомобілів через відсутність слідів такого зіткнення, складні погодні умови (ожеледь), а також з урахуванням того, що після зіткнення обидва автомобілі продовжили рух та зупинилися у «кишені», то апеляційний суд їх не приймає, оскільки місце зіткнення визначено поліцейським при складанні схеми ДТП, що сталася 06 лютого 2026 року, яка підписана обома водіями, без зауважень, які також не були викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях водіїв на місці пригоди.
Апеляційний суд зауважує, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. 
В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.
Проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водійки ОСОБА_1 у справі щодо порушення нею вимог пункту 13.1 Правил і як наслідок – у зіткненні транспортного засобу Ford Fiesta з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під її керуванням з транспортним засобом ГАЗ 5314, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку версії події, викладеної водійкою ОСОБА_1 . 
Версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особами, які уповноважені на його складання, доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції під час судового розгляду справи норм процесуального закону, то апеляційний суд виходить з того, що у справі не проводилась технічна фіксація судового засідання, яке відбулося 28 квітня 2026 року, норми КУпАП не регулюють порядок та обов`язковість фіксації судового засідання при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а ОСОБА_1 зауважень на дії головуючого судді в судовому засіданні та заяв про відвід судді не подавала.
Щодо посилань ОСОБА_1 на неодноразові факти притягнення ОСОБА_2 , який керував автомобілем ГАЗ 5314 під час ДТП, що сталася 06 лютого 2026 року, і відносно якого також за цим фактом було складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 584841, за наслідками якого постановою Заводського районного суду м. Миколаєва у справі № 487/1271/26 його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Апеляційний суд зауважує, що такі факти як факт притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за фактом ДТП, що сталася 06 лютого 2026 року, не свідчать про відсутність порушення Правил іншим учасником ДТП – водійкою ОСОБА_1 та не виключає притягнення її до відповідальності.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водійка ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, встановив фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому не приймаються апеляційним судом.
Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність наявними у справі доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06 лютого 2026 року за обставин, зазначених у протоколі серії ЕПР1 №584850, та вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За такого апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2026 р. та задоволення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі 850 гривень, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду        Т.М. Базовкіна