КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 758/3556/24 Головуючий у суді першої інстанції - Будзан Л.Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6078/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
секретар Цуран С.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуОСОБА_1 , яка подана адвокатом Марченко Тетяною Василівною на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, 
В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», в якому просила стягнути із відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 190 180 грн, на відшкодування послуг з прибирання суму в розмірі 7100 грн, а також на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . 
31.05.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 00-76, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надавати послуги в житловому будинку, а позивач зобов`язалась здійснювати своєчасну оплату таких послуг. 
12.01.2024 в її квартирі відбулось затоплення ванної кімнати каналізаційними відходами через унітаз та душову кабіну, про що в цей день неодноразово повідомляла диспетчерську службу відповідача. 
О 23-05 год. прибула аварійна служба та здійснила прочищення каналізаційного трубопроводу і відновила водовідведення в квартирі. Однак, прочищення системи належним чином здійснено не було та затоплення квартири каналізаційними відходами продовжувалось 14, 15 та 16 січня 2024 року. 
Після численних скарг позивачки, 16.01.2024 здійснено повторне прочищення каналізаційних систем будинку та залиття приміщення квартири припинились. 
16.01.2024 комісією складено акт про залиття, відповідно до якого причиною залиття вказано засмічення каналізаційного трубопроводу по стояку квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 будівельними відходами, а також рекомендовано власниці квартири АДРЕСА_2 виявити серед мешканців зазначених квартир по стояку хто заподіяв шкоду.
19.01.2024 позивачка подала скаргу із вимогою здійснити перевірку належності виконання своїх обов`язків працівниками відповідача та притягнення винних осіб до відповідальності, оскільки каналізаційний трубопровід належним чином вчасно прочищено не було, що призвело до повторного залиття квартири, та працівники відповідача відмовлялись належним чином складати відповідний акт про залиття. 
Крім того, позивачка опитала мешканців квартир, зазначених в акті, та, останні, вказали, що ними не проводились ремонтні роботи. 
12.02.2024 позивач звернулась до відповідача із вимогою про повторне скликання комісії, в якій вказала на недоліки акту про залиття від 16.01.2024 з огляду на незазначення в ньому наслідків та обсягів пошкоджень, спричинених залиттям квартири. 
14.02.2024 комісією складено акт про обстеження квартири, відповідно до якого, серед іншого, зазначено про те, що виявлені пошкодження стались внаслідок засмічення внутрішньо будинкового каналізаційного трубопроводу (стояку), з якого витоки через унітаз в квартирі спричинили залиття зазначеної квартири. 
Внаслідок винних дій відповідача позивачці завдано шкоду, яка, відповідно до звіту № 37/24 від 21.01.2024, складає 190 980 грн. Крім того, позивачка вимушено замовляла послуги професійного прибирання, за що нею сплачено кошти в загальній сумі 7100 грн.
Крім того, з огляду на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків, що призвело до неодноразового затоплення квартири, позивачці спричинено також моральну шкоду, оскільки порушено її звичайний ритм життя, та позивач була вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Так, позивачем оцінено моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року скасувати, увалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що до прямих обов`язків Відповідача входить підтримання справності та працездатності внутрішньобудинкових каналізаційних мереж, здійснення контролю за їх технічним станом, а також своєчасне усунення засмічень, прочищення каналізаційних елементів (сифонів, лежаків, випусків) і ліквідація аварійних ситуацій, тому саме відповідач, а не мешканці квартир, несе відповідальність за належне утримання системи водовідведення.
Зазначає, що висновок суду про недоведеність тверджень щодо тривалого затоплення та належного реагування відповідача ґрунтується на формальному підході, без оцінки сукупності доказів, фактичних обставин справи та причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача і завданою шкодою.
Вказує, що за відсутності з боку відповідача доказів, які б спростовували презумпцію його вини, відповідальність за завдану шкоду покладається на відповідача. Оскільки відповідач цього обов`язку не виконав (надав тільки акти із порушенням процесуального строку), а позивачкою доведено всі елементи складу цивільного правопорушення, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності є помилковими та такими, що ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.
Наголошує, що надані позивачкою докази у своїй сукупності підтверджують: перебування внутрішньобудинкових каналізаційних мереж у сфері відповідальності відповідача; систематичне неналежне їх утримання; неодноразові аварійні ситуації; припинення залиття виключно після знайдених позивачкою у відповідача ключів і фактичного прочищення каналізаційного стояка працівниками відповідача на четвертий день після первинного залиття. 
Саме ці обставини об`єктивно свідчать про наявність прямого причинно наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою позивачці шкодою. 
Також позивачкою доведено розмір завданих збитків, що підтверджується Звітом № 37/24 про оцінку збитків, який відповідачем не спростовано та не оскаржено. 
Натомість відповідачем не подано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував презумпцію його вини або підтверджував іншу, незалежну від його дій чи бездіяльності причину залиття квартири, а також який би спростовував розмір збитків. За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність причинно-наслідкового зв`язку не ґрунтується на зібраних у справі доказах та свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив. Вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
У судовому засіданні в апеляційному суді взяли участь позивачка ОСОБА_1 та її представниця Марченко Т.В. , які підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав. Представниця відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_5 закріплений на праві господарського відання та перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та відповідач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та інших внутрішньо будинкових інженерних систем у разі їх наявності, які знаходяться в зоні відповідальності підприємства.
31.05.2018 між позивачкою та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 00-76, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надавати послуги в житловому будинку АДРЕСА_5 , а позивач зобов`язалась здійснювати своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором.
26.09.2023 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ОСОБА_4 (орендарем) укладено договір оренди житлового приміщення № 01102023, відповідно до умов якого орендодавець передала із 01.10.2023 в строкове платне користування, а орендар прийняла житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_6 .
12.01.2024 зафіксовано звернення ОСОБА_1 № 4-26967 про підвищення води в унітазі, в душовій кабіні, залиття підлоги санвузла.
Відповідно до листа ТОВ «Дель-Пак Сістемс Україна» від 11.04.2024, 12.01.2024 о 15-15 год надійшла заявка № 9683554 про засмічення каналізаційного стояка (повна непрохідність) в квартирі АДРЕСА_1 , яка була закрита о 23-05 12.01.2024 після чищення каналізаційного стояка.
15.01.2024 позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій вказала, що 12.01.2024 вона зверталась до диспетчерської служби про залиття її квартири, яке о 23.00 год. аварійною службою усунуто, однак, в ніч із 14 на 15 січня 2024 квартира була затоплена повторно відходами з унітазу, в зв`язку з чим позивачка вимагала складення відповідного акту.
16.01.2024 зафіксовано звернення ОСОБА_1 № 4-34383 зі скаргами на те, що у ванній кімнаті йде повернення із каналізації, в квартирі залито підлогу нечистотами, відтак позивач вимагала терміново вжити заходів.
Відповідно до листа ТОВ «Дель-Пак Сістемс Україна» від 11.04.2024, 16.01.2024 о 09-21 год. надійшла заявка № 9693119 про засмічення каналізаційного стояка (повна непрохідність) в квартирі АДРЕСА_1 , яка була закрита о 12-30 год 16.01.2024 після прочищення каналізаційного стояка.
16.01.2024 складено та затверджено акт про залиття, відповідно до якого комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» візуально обстежено квартиру АДРЕСА_1 після залиття, яке відбулось 16.01.2024 та встановлено, що зі слів власника квартири перше залиття відбулось 12.01.2024, а друге - 15.01.2024. Також комісією встановлено, що 16.01.2024 о 09-21 год. надійшла заявка про залиття квартири, та слюсарями-сантехніками проводились роботи у підвальному приміщенні житлового будинку по прочищенню каналізаційного трубопроводу. Комісія вказала, що причиною залиття є засмічення каналізаційного трубопроводу по стояку квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 будівельними відходами: сатен-гіпс, гіпсова штукатурка. Комісією рекомендовано власниці квартири АДРЕСА_1 виявити серед мешканців зазначених квартир по стояку хто заподіяв шкоду.
Відповідно до листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 16.01.2024, на звернення ОСОБА_1 №№ 4-26967/1, 4-34383/1, 4-34598/1 щодо засмічення каналізації підприємство повідомило, що зазначені звернення були розглянуті та станом на 16.01.2024 працівниками повторно проведено прочищення каналізаційної системи по стояку квартири АДРЕСА_1 . Одночасно зазначено, що відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 № 572 в редакції постанови КМУ від 24.01.2006 № 45, власники та наймачі квартир зобов`язані дотримуватись санітарних норм і правил, забезпечувати збереження технічного обладнання та належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт спільного майна житлового будинку пропорційно до частки співвласника. З огляду на викладене, якщо мешканці будинку продовжать порушувати правила експлуатації каналізаційної мережі (засмічувати сторонніми предметами, засобами особистої гігієни, сміттям, ганчір`ям тощо), то це буде призводити до виникнення аварійних ситуацій в подальшому.
16.01.2024 позивачка звернулась до відповідача зі скаргою щодо недбалого виконання робіт представниками аварійної служби о 23-00 год. 12.01.2024 по заявці позивача від 12.01.2024, що призвело до повторних затоплень всіх приміщень квартири каналізаційними відходам та псування майна в квартирі.
Крім того, 16.01.2024 позивачка звернулась до відповідача із вимогою скласти належним чином акт про залиття квартири,
Також 16.01.2024 позивачка здійснила виклик наряду патрульної поліції з метою фіксування бездіяльності представників ЖЕКу, що підтверджується копією довідки Подільського УП ГУ НП в м. Києві від 25.01.2024.
Зі змісту листа ГУ НП в м. Києві в вбачається, що на спецлінію «102 ГУНП у м. Києві 16.01.2024 о 09-46 надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_1 про складення акту про халатне відношення комунальної служби, яка не реагує на її звернення про те, що її квартиру із 12.01.2024 затоплює відходами квартира поверхом вище, а також 16.01.2024 о 10-11 год надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_5 про те, що із 12.01.2024 із 14-00 год. її квартиру затоплюють відходами з верхніх поверхів, та її заяви ігноруються працівниками ЖЕКу.
17.01.2024 між позивачкою та ФОП ОСОБА_6 укладено договір щодо надання послуг по прибиранню в квартирі АДРЕСА_1 .
Відповідно до наряду-замовлення, акту приймання-передачі наданих послуг, та наявних у справі квитанцій встановлено, що 17.01.2024 в квартирі позивача проведено комплекс робіт по прибиранню, вартість яких склала суму в розмірі 7100 грн та була повністю оплачена позивачкою.
Відповідно до листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 24.01.2024, позивачку повідомлено, що працівниками підприємства в термін, визначений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», 16.01.2024 проведено комісійне обстеження квартири АДРЕСА_1 та складено відповідний акт, який позивачем отримано.
19.01.2024 позивачка звернулась до Управління житлово-комунальної політики зі скаргою, в якій просила здійснити перевірку виконання обов`язків працівниками відповідача з огляду на невчасне вжиття заходів по усуненню аварії та відмові у складенні відповідного акту залиття в квартирі позивача, та притягнути відповідальних осіб до відповідальності.
12.02.2024 позивачка звернулась до відповідача із вимогою повторно скликати комісію для фіксації наслідків залиття, оскільки, первісний акт не містив інформації про наслідки та обсяги залиття.
Відповідно до звіту про оцінку збитків № 37/24, виготовленого 12.02.2024 ФОП ОСОБА_7 , розмір матеріальних збитків, який завдано ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , яке сталось за період із 14 по 16 січня 2024 станом на момент складення цього звіту складає суму в розмірі 190 980 грн.
14.02.2024 комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» складено акт про обстеження квартири, у якому зафіксовано та перелічено наявні в квартирі позивача пошкодження, які за висновками комісії стались внаслідок засмічення внутрішньобудинкового каналізаційного трубопроводу (стояку), з якого витоки через унітаз в квартирі АДРЕСА_2 спричинили її залиття. Одночасно зазначено, що 16.01.2024 після отримання заявки про повторне залиття квартири працівниками опорного пункту № 1 після отримання доступу до нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі будинку, з каналізаційної ревізії, встановленої на каналізаційному стояковому внутрішньо будинковому трубопроводі, видалено засмічення, а саме: будівельні відходи (сатенгіпс, гіпсова штукатурка), в результаті чого залиття квартири припинилось. Комісією зазначено про те, що засмічення каналізаційного трубопроводу сталось через неналежне використання системи водовідведення та не за призначенням мешканцями квартир вище по стояку квартири АДРЕСА_2 , а тому вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» щодо нанесення матеріальних збитків з огляду на виявлені пошкодження в зазначений квартирі не вбачається.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлові приміщення із АДРЕСА_5 належать територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.
20.02.2024 позивачка повторно звернулась до Управління житлово-комунальної політики зі скаргою, в якій просила здійснити перевірку виконання обов`язків працівниками відповідача з огляду на невчасне вжиття заходів по усуненню аварії та відмові у складенні відповідного акту залиття в квартирі позивача, та притягнути відповідальних осіб до відповідальності.
26.02.2024 позивачка звернулась до відповідача із запереченнями-претензією на акт про залиття від 16.01.2024, в яких, серед іншого, просила відшкодувати завдану шкоду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що стороною позивача не доведено достатніми доказами факту невиконання обов`язків КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Так, у матеріалах справи наявні докази, які свідчать про залиття квартири позивача, однак, відсутні докази того, що залиття квартири позивачки відбулось саме з вини відповідача і що саме відповідач, як балансоутримувач будинку, має нести відповідальність за завдані позиваці збитки.
При цьому, стороною позивача також не доведено належними доказами причинний зв`язок між залиттям та виною відповідача, а наявні у справі докази в їх сукупності не свідчать про те, що саме відповідач причетний до залиття квартири позивачки каналізаційними відходами, та що саме неправомірна поведінка відповідача призвела до спричинення шкоди позивачці.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками з наступних підстав.
Встановлено, що балансоутримувачем будинку АДРЕСА_5 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».
В відповідно до п. 1.1.13 чинного примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150, до послуг, які мають надаватись належним чином КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» входять, зокрема:
- усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних мереж та каналізаційних випусків;
- прочищення сифонів, лежаків;-усунення протікання в трубопроводах, приладах та арматурі. 
Пунктом 11.1.5. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05 липня 1995 року № 30 визначено обов`язок відповідача вести контроль за технічним станом і збереженням внутрішніх мереж водопроводу та каналізації, встановлених санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання; проведення оглядів, профілактичного обслуговування, ремонтів, запобігання аваріям та їх ліквідація; утримання систем у належному технічному і санітарному стані, ліквідація витоків, засмічень, затоплень підвалів тощо; усунення несправностей, які вимагають негайного вжиття заходів, налагодження і регулювання технічного обладнання; вчасного виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту систем, підготовки їх до роботи в осінньо зимових та весняно-літніх умовах, ведення технічної документації та звітності.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76 передбачено, що водопровідно-каналізаційна система житлового будинку повинна забезпечувати можливість безперебійного подання води до всіх санітарних приладів квартир, інших водорозбірних пристроїв, відводити використану воду в міську каналізаційну систему.
Розвідні каналізаційні стояки водопровідно-каналізаційної мережі магістральних трубопроводів повинні бути прокладені строго вертикально, без переломів у розтрубах, а системи в цілому повинні бути герметичні.
Причинами, що погіршують роботу системи, є:
- порушення правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем;
- несправність запірно-регулювальної арматури;
- незадовільне утеплення водопровідних і каналізаційних труб у неопалюваних приміщеннях;
- неякісний монтаж санітарно-технічних кабін чи осадові деформації частин будинку;
- несвоєчасне усунення протікання, випадкових засмічень, а також несвоєчасне проведення профілактичних робіт (оглядів, прочищень).
Під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно:
- знати експлуатовану систему за кресленнями і в натурі (у разі відсутності креслень необхідно їх одержати чи скласти);
- регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та ін.;
- здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі;
- оглядати колодязі дворової мережі, кришки яких необхідно очищати від землі, сміття чи снігу;
- вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців;
- при необхідності заміняти прокладки водопровідних кранів та ремонтувати зливні бачки;
- усувати засмічення в системі.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищені або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити ; відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч. 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).
Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).
Зважаючи на встановлені обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, колегія суддів доходить висновку, що відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок щодо спростування презумпції його вини у завданні шкоди позивачці, натомість, запропонував їй самостійно встановити причини залиття, опитавши сусідів з квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 по стояку щодо проведення ремонтних робіт.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, колегія суддів доходить висновку, що в межах даного спору позивачка правомірно заявила вимоги до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 190 980 грн та послуг професійного прибирання у розмірі 7100 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами.
В свою чергу, відповідач розмір завданих збитків жодними доказами не спростував.
Крім того, позивачці спричинено також моральну шкоду.
Так, відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Зважаючи на характер завданої шкоди та зусилля, необхідні для відновлення приміщення та приведення його у належний стан, колегія суддів уважає, що позивачці було завдано втрат немайнового характеру, тобто їй завдано моральну шкоду.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, колегія суддів враховує характер та причини пошкоджень, завданих квартирі позивачки, неможливість протягом певного часу використовувати належне їй майно, затрачені на відновлення квартири зусилля, та доходить висновку, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 20 000 грн є справедливим, та таким, що відповідає перенесеним позивачкою стражданням через шкоду, завдану її майну.
Апеляційний суд відхиляє посилання відповідача на відсутність ознак протиправної поведінки та безпосередньої вини у завданні позивачці збитків шляхом залиття квартири з боку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва», оскільки на підставі наявних у матеріалах справи доказів суд установив, що залиття сталося внаслідок неналежного функціонування каналізаційної системи у житловому будинку, обов`язки щодо утримання якої у належному стані покладено саме на відповідача. 
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За таких обставин із КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5432 грн на відшкодування судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.
Керуючись статтями 141, 365, 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Марченко Тетяною Василівною задовольнити.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 рокускасувати, ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позову.
Стягнути із Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 190 180 грн, на відшкодування послуг з прибирання суму в розмірі 7100 грн, а також на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20 000 грн, всього стягнути - 217 280 (двісті сімнадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень.
Стягнути із Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5432 (п`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст складено 22 червня 2026 року. 

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома