ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. справа № 300/2247/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту 21 рішення від 27.12.2024 та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування пункту 21 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27.12.2024 №46/д, про повернення документів на доопрацювання та зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000 гривень, передбачену пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 №168 як членам сім`ї загиблого під час захисту Батьківщини військовослужбовця ОСОБА_3 .
08.04.2025 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадженням в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення (виклику) сторін.
Позовні вимоги щодо предмету даного адміністративного позову обґрунтовані тим, що позивачі, як дружина і матір військовослужбовця ОСОБА_3 , який помер, мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 №168. Вважають, що висновки відповідача про наявність у них права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, а не у розмірі визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 168 є помилковими.
Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням у ньому на відповідні норми права та твердження, просив в задоволенні позову відмовити. Заперечення проти позову обґрунтував тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 25.02.2022, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення. 12 червня 2025 року молодшого сержанта ОСОБА_3 госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, що підтверджується сповіщенням №11 від 14.07.2023. 14 липня 2025 року позивач помер внаслідок гострого панкреатиту, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №380 від 15.07.2023, а також свідоцтвом про смерть від 15.07.2023 серії НОМЕР_2 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.10.2023 №275 молодшого сержанта ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок хвороби, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 15.07.2023. Смерть не пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з витягом з протоколу №1936 від 02.07.2024 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання молодшого сержанта ОСОБА_3 , 1966 року народження: «Загальний перитоніт. Гострий панкреатит», яке згідно медичних документів, витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.10.2023 №275, сповіщення №11 (вих. №1474/3/2653) від 14.07.2023 в/ч НОМЕР_1 , довідки про безпосередню участь у бойових діях №1474/3/827 від 28.10.2023 в/ч НОМЕР_1 , лікарського свідоцтва про смерть №380 від 15.07.2023 КНП «Патологоанатомічне бюро» Запорізької міської ради та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.07.2023, виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини. Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 №46/д, комісія, розглянувши заяву та подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , 1966 р.н., - дружини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану. Молодший сержант ОСОБА_3 , помер внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку з тим, що смерть не є наслідком отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) як передбачено порядком №168, а настала внаслідок захворювання, то зважаючи на ці обставини, право на одержання одноразової грошової допомоги має визначатися відповідно до Постанови №975 та статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Позивачі направили відповідь на відзив, з викладом своїх пояснень та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх відхилення.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заяві по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 25.02.2022, проходив військову службу в лавах Збройних сил України у складі Військової частини НОМЕР_1 на посаді командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення.
З 27.04.2022 до 29.05.2022, з 09.07.2022 до 09.12.2022, з 19.12.2022 до 31.03.2023, з 12.04.2023 до 12.06.2023 ОСОБА_3 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується довідкою №1474/3/827 від 28.10.2023, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 .
12.06.2023 ОСОБА_3 , під час виконання бойового завдання захищаючи Батьківщину в населеному пункті Гуляйполе Запорізької області було госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, що підтверджується сповіщенням №11 від 14.07.2023.
Перебуваючи на лікуванні у КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3  помер внаслідок гострого панкреатиту, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №380 від 15.07.2023, а також свідоцтвом про смерть від 15.07.2023 серії НОМЕР_2 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
15.07.2023 ОСОБА_1 надійшло сповіщення сім`ї №28 про смерть її чоловіка.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.10.2023 №275 молодшого сержанта ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок хвороби, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 15.07.2023. Смерть не пов`язана із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з протоколу №1936 від 02.07.2024 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання молодшого сержанта ОСОБА_3 , 1966 року народження: «Загальний перитоніт. Гострий панкреатит», яке згідно медичних документів, витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.10.2023 №275, сповіщення №11 (вих. №1474/3/2653) від 14.07.2023 в/ч НОМЕР_1 , довідки про безпосередню участь у бойових діях №1474/3/827 від 28.10.2023 в/ч НОМЕР_1 , лікарського свідоцтва про смерть №380 від 15.07.2023 КНП «Патологоанатомічне бюро» Запорізької міської ради та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.07.2023, виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Позивачі, ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 є матір`ю померлого молодшого сержанта ОСОБА_3 .
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_3 її чоловіка, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Згідно з висновком ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.08.2024 №10/1/5491, дружина ОСОБА_1 має право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.12.2024 №46/д, комісія, розглянувши заяву та подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , 1966 року народження, - дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану молодшого сержанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.07.2023 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 09.12.2024 №321/КЦ/12946.
ОСОБА_2 , в липні 2024 року звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_3 її сина, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Однак, працівники ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовилися розглядати заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина, повідомивши в усній формі, що оскільки її син помер внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, то вона має право на одноразову виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. 
Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". (далі – Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до норм статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців – діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із пунктом першим статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту другого статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Відповідно до пункту третього статті 16 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Пунктом 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Відповідно до пункту 4 статті 16-1 даного Закону до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до підпункту «а» пункту першого статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Пунктом 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.
Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат, визначених абзацом другим пункту 2 статті 16-1 цього Закону.
У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна з таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках.
Відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.
Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (пункт 6 статті 16-3 Закону № 2011-XII).
Згідно із пунктами 9, 10 статті 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) (далі – Порядок № 975, в редакції чинній на момент смерті ОСОБА_3 ).
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть); у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці – відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Водночас, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави;у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з пунктами 2, 4, 5 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168).
Відповідно до пункту 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно із змістом пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Абзацами 2 – 4 пункту 2 Постанови №168 (в редакції чинній на момент смерті ОСОБА_3 ) передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29 липня 2022 року № 2489-IX (далі – Закон № 2489-IX) статтю 16-2 Закону № 2011-XII доповнено частиною 3 такого змісту:
«Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 2489-IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Отже, норма частини 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.
З огляду на зміст наведених норм права суд зазначає, що після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою Кабінету Міністрів України № 168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі ніж це було визначено Постановою Кабінету Міністрів України № 975.
Таким чином, суд дійшов висновку, що починаючи з 24.02.2022 особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця виплачується така допомога у розмірі, визначеному пунктом 2 Постанови №168, а не у розмірах, визначених підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII та пункту 5 Постанови №975.
Отже, до 23.02.2022 включно діяли положення, які диференціювали розмір одноразової грошової допомоги в залежності від випадку смерті (загибелі) військовослужбовця: у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму; у випадках, передбачених підпунктом 2 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму.
Проте, після введення правового режиму воєнного стану визначено єдиний розмір одноразової грошової допомоги, яка вплачується членам сім`ї у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час дії воєнного стану 15 000 000 гривень.
Як встановив суд, ОСОБА_3 призваний на військову службу за мобілізацією 25.02.2022, проходив військову службу в лавах Збройних сил України. З 27.04.2022 до 29.05.2022, з 09.07.2022 до 09.12.2022, з 19.12.2022 до 31.03.2023, з 12.04.2023 до 12.06.2023 ОСОБА_3 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. 12.06.2023 ОСОБА_3 , під час виконання бойового завдання захищаючи Батьківщину в населеному пункті Гуляйполе Запорізької області було госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, що підтверджується сповіщенням №11 від 14.07.2023. Перебуваючи на лікуванні у КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3  помер внаслідок гострого панкреатиту. Відповідно до витягу з протоколу №1936 від 02.07.2024 засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання молодшого сержанта ОСОБА_3 : «Загальний перитоніт. Гострий панкреатит», яке згідно медичних документів послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Враховуючи встановлені обставини, суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 помер внаслідок захворювання, яке призвело до смерті в період дії воєнного стану, причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Зазначені обставини спростовують доводи відповідача, що смерть ОСОБА_3 не є наслідком отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а настала внаслідок захворювання, відповідно, дружина загиблого військовослужбовця не має права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 168.
Суд зазначає, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).
Позивачі, ОСОБА_1 є дружиною, а ОСОБА_2 – матір`ю померлого молодшого сержанта ОСОБА_3 .
Тобто, наведені особи є суб`єктами, які відповідно до положень статтею 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.
Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.
Враховуючи причини настання смерті молодшого сержанта ОСОБА_3 та з огляду на правове регулювання питання отримання одноразової грошової допомоги членами сімей загиблих військовослужбовців після 24 лютого 2022 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для отримання дружиною ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 168, яка розподіляється між ними рівними частками.
Таким чином, станом на час виникнення спірних правовідносин позивачі мали право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок смерті військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_3 під час дії воєнного стану відповідно до пункту 2 Постанови №168, тобто у розмірі 15 000 000 гривень рівними частками.
Отже, вказане зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача щодо повернення на доопрацювання документів для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII та посилання на те, що одноразова грошова допомога повинна виплачуватися в розмірі, визначеному Постановою № 975 та свідчить про те, що пункт 21 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27.12.2024 №46/д, про повернення документів на доопрацювання є протиправним та підлягає скасуванню.
Застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою подальшого недопущення прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає необхідним зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, як дружині померлого військовослужбовця ОСОБА_3 під час дії воєнного стану та захисту Батьківщини, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.
Заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Міністерство оборони України приймало лише рішення щодо заяви дружини померлого військовослужбовця. При цьому докази прийняття Міністерством оборони України будь-кого рішення стосовно матері померлого військовослужбовця у матеріалах справи відсутні.
Сам по собі факт подання документів до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не свідчить про прийняття Міністерством оборони України рішення щодо призначення або відмови у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_2 , оскільки Міністерство оборони України є суб`єктом владних повноважень, уповноваженим приймати відповідне рішення за результатами розгляду поданих документів.
Отже, станом на час звернення до суду право матері померлого військовослужбовця не було порушене рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача, а спір у цій частини фактично відсутній.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист вже порушених прав, свобод чи інтересів особи, а не тих, які можуть бути порушені у майбутньому. Заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги фактично ґрунтуються на припущенні про можливе не призначення допомоги у майбутньому, що свідчить про їх передчасність.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 року, як матері померлого військовослужбовця ОСОБА_3 під час дії воєнного стану та захисту Батьківщини не підлягають задоволенню як передчасно заявлені, оскільки рішення відповідачем щодо неї не приймалося, а факту порушення її прав на час розгляду справи не підтверджені належними та допустимими доказами.
При цьому, відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Водночас механізм виконання рішення визначається не лише його резолютивною частиною, а й мотивами, якими керувався суд при ухвалені рішення. Виконання судового рішення має здійснюватися у спосіб, який забезпечує реальне виконання висновків суду та не допускає їх формального обходу. Під час виконання рішення орган влади повинен врахувати оцінку та висновки суду, викладені у мотивувальній частині рішення, оскільки саме вони визначають зміст встановленого судом порушення та спосіб його усунення.
А тому, Міністерству оборони України необхідно буде врахувати висновки суду про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, яка розподіляється між ними рівними частками.
Решта доводів та заперечень учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити як такий, що заявлений передчасно. 
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, позивач, згідно з платіжною інструкцією № 0.0.4286017315.1 від 02.04.2025 підтвердила сплату судового збору на суму 1 211, 20 гривень за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту 21 рішення від 27.12.2024 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 21 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27.12.2024 №46/д, про повернення документів на доопрацювання. 
Зобов`язати Міністерство оборони України (індекс 03168, проспект Повітрофлотський, будинок 6, місто Київ, код ЄДРПОУ 00034022) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) одноразову грошову допомогу у розмірі передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, як дружині померлого військовослужбовця ОСОБА_3 під час дії воєнного стану та захисту Батьківщини, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерство оборони України (індекс 03168, проспект Повітрофлотський, будинок 6, місто Київ, код ЄДРПОУ 00034022) судовй збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
В задоволенні позову ОСОБА_2 (індекс 48312, село Високе, Монастириська територіальна громада, Чортківський район, Тернопільська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України (індекс 03168, проспект Повітрофлотський, будинок 6, місто Київ, код ЄДРПОУ 00034022) відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційної адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Остап`юк С.В.