Справа № 953/2576/26
н/п 2/953/2384/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 червня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю: секретаря судових засідань - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2026 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відповідно до змісту якої ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від шлюбних відносин з відповідачем мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно рішення Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м.Харкова від 20.07.2018 по справі №645/2391/18 з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей, починаючи з 2 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно заочного рішення Салтівського (Московського) районного суду м. Харкова від 15.02.2011 по справі №2-1910/2011 з відповідача ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання якої з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не надає, що змусило звернутися з даним позовом до суду. 3 2025 року виключно позивачка займається утриманням доньки ОСОБА_8 . Зазначає, що відповідач працездатний, стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти в розмірі 1/6 заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , враховуючі наявність інших дітей.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 05.03.2026 позовну заяву передано для розгляду головуючій судді- Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.03.2026 прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка у судове засідання призначене 18.06.2026 не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. До суду позивачкою подано заяву з проханням розглдати справу у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання призначене 18.06.2026 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Каленської Н.В., відповідно до змісту якої просить розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Вказує, що позовні вимоги визнає частково. Усвідомлюючи необхідність здійснення утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , об`єктивно можливий для відповідача розмір аліментів до сплати є 1/8 частини усіх видів доходу, враховуючи наявність інших дітей відповідача: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Даний факт підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14.02.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №79.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Зазначений факт підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.04.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено актовий запис за №712. Батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23.03.2010 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_7 , про що складено актовий запис №197. Батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .
Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15.02.2011 у справі №2-1910/2011, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2010 року до повноліття дитини.
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.07.2018 у справі №645/2391/18, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , іпн. НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , іпн. НОМЕР_5 . аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей, починаючи з 2 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР№ 789-XIIвід 27.02.1991 р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язана забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно положень вказаної Конвенції кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держава забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Згідно ч.1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частинами 1, 2 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 цієї статті). Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Частиною 1 ст.191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
При визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд вважає за необхідне зазначити, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, оскільки є необхідним та достатнім для забезпечення належних умов життя й гармонійного розвитку дитини.
Суд враховує наявність у відповідача неповнолітньої дитини від першого шлюбу, проте вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) не призведе до порушення прав та законних інтересів цієї дитини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що сплата аліментів у зазначеному розмірі істотно погіршить матеріальне забезпечення дитини відповідача від першого шлюбу або унеможливить належне виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо неї.
Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів скрутного матеріального становища. За таких обставин визначення розміру аліментів у меншій частці, ніж просить позивачка, не сприятиме належному забезпеченню інтересів дитини від другого шлюбу – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та суперечитиме принципу пріоритетності забезпечення найкращих інтересів дитини.
Разом із тим судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що він є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я. Доказів наявності обставин, які б істотно впливали на його матеріальний стан, обмежували можливість отримувати дохід або свідчили про неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263, 264-265, 289, 351, 352, 354,355 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок на користь держави. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Відомості про учасників справи:
позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - С.М. Лисиченко