Справа № 308/1202/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
13 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСББ «ПРОСПЕКТ-37», Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визнання права на укладення договору найму житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання та зняття їх з реєстрації,
встановив:
ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Сідун О. С. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСББ «ПРОСПЕКТ-37», Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визнання права на укладення договору найму житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання та зняття їх з реєстрації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином померлої ОСОБА_4 , яка було основним наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач повідомляє, що на момент смерті ОСОБА_4 , він був зареєстрований та фактично проживав разом з матір`ю за вказаною адресою.
Позивач зазначає, що 20.10.2025 звернувся з заявою щодо переоформлення договору найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
21.10.2025 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю згоди всіх зареєстрованих повнолітніх осіб, які мають право користуватись означеним житловим приміщенням. 
Позивач, покликаючись на дані акту про відсутність осіб, стверджує, що відповідачі не проживають у житловому приміщенні.
На думку позивача, відповідно до положень ст. 64 Житлового кодексу України та ст. 405 Цивільного кодексу України, він має право на укладення договору найму вказаного житла як член сім`ї померлого наймача, який постійно проживав разом з нею.
Позивач наводить, що у квартирі також зареєстровані відповідачі. Однак, на момент смерті ОСОБА_4 останні фактично у житловому приміщенні не проживали, не входили до складу сім`ї та не вели з померлою спільного господарства.
Позивач вказує, що відповідачі, які не проживають у квартирі понад три роки, відмовляються добровільно знятись з реєстрації, оскільки фактично проживають в Угорщині та не мають наміру повертатись до України.
Наведене унеможливлює позивачу реалізувати право укладення договору найму житлового приміщення.
На підставі викладеного просить: 
1. Визнати за ОСОБА_1 право на укладення договору найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , як члену сім`ї померлого наймача.
2. Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області подано пояснення щодо позову.
У задоволенні вимоги про визнання за позивачем як членом сім`ї померлого наймача права на укладення договору житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 просить відмовити.
Вказує, що у відповідності до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад відносить здійснення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням, а також надання житла.
Зазначає, що виконавчим органом Ужгородської міської ради є її виконавчий комітет, у складі якого функціонує громадська комісія з розгляду житлових питань. Тобто, рішення з питань квартирного обліку та надання громадянам у користування житлових приміщень у будинках житлового фонду Ужгородської міської ради приймаються виключно її виконавчим комітетом.
Натомість, позивач, звернувся за переоформленням договору найму спірної квартири до ОСББ «ПРОСПЕКТ-37», котре, неуповноважене приймати відповідне рішення з даного приводу з огляду на виключні повноваження виконавчого комітету Ужгородської міської ради з цих питань.
Стверджує, що оскільки ОСОБА_1 не звертався із відповідною заявою до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та не отримував від нього відмови у зміні умов договору найму, наведене свідчить про передчасність заявленої позивачем вимоги про визнання за ним як членом сім`ї померлого наймача права на укладення договору житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
На думку представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради, звертаючись до суду із вищевказаною вимогою, позивач визначив відповідачами осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, а тому, враховуючи, що виконавчий орган, який здійснює облік та управління відповідним житловим фондом, до складу якого входить спірна квартира та який є належним відповідачем за вимогою про укладення договору найму є третьою особою у справі, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині слід відмовити.
Звертає увагу на те, що 15 лютого 2026 року набрав чинності Закон України № 4751-IX «Про основні засади житлової політики», і з указаної дати втратив чинність Житловий кодекс України, крім статей 31 - 42, 43 - 46, 47 - 49, 51 - 53, 57 - 60, 71, 72, 127-132-2, що продовжують діяти до дня початку функціонування Єдиної інформаційно-аналітичної житлової системи. Тобто, внаслідок набрання чинності означеним Законом, укладення договорів найму житлових приміщень в порядку норм Житлового кодексу України вже не передбачено.
Щодо вимоги позивача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання, та зняття їх з реєстрації виконавчий комітет Ужгородської міської ради просить розглянути за наявними матеріалами справи, оцінивши в сукупності докази, подані позивачем на підтвердження її обґрунтованості
Ухвалою від 02.02.2026 позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою від 13.02.2026 задоволено клопотання про представника позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі №308/1202/26, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. 
Ухвалою від 07.04.2026 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. 
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву, згідно з якою просить провести судове засідання без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання повторно не з`явились, повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресами місця проживання, зареєстрованими у встановленому законом порядку та вважаються належно повідомленими про судовий розгляд на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Заяв про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачами до суду не подано.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСББ «ПРОСПЕКТ-37» пояснень не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з`явився. ОСББ «ПРОСПЕКТ-37» про дату, час та місце судового засідання повідомлено належним чином у встановленому законом порядку.
За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою у заяві, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши учасників справи, судом встановлено таке.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2011.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином померлої ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 22.05.1968.
20.08.1988 укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 20.08.1988.
Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 07.10.2025 № 5112/03.4-21 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 07.10.2025 зареєстровані: 
1. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2. ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
3. ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно акту про відсутність особи (осіб) за місцем реєстрації ТОВ «Управління житлом» від 20.10.2025, мешканці будинку АДРЕСА_2 склали акт про те, що ОСОБА_2 , 1969 р. н., ОСОБА_3 , 1989 р. н., в квартирі АДРЕСА_2 даного будинку не проживають з 2022 і по теперішній час.
Згідно довідки ТОВ «Управління житлом» від 20.10.2025 № 563, ОСОБА_1 , 1957 р. н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровані: ОСОБА_2 , 1969 р. н., ОСОБА_3 , 1989 р. н., - не проживають з 2022 згідно акту від 20.10.2025.
ОСББ «ПРОСПЕКТ-37» листом від 21.10.2025 № 14 надано відповідь на заяву ОСОБА_1 щодо переоформлення договору найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлого наймача ОСОБА_4 . Водночас, у зазначеному житловому приміщенні зареєстровані ОСОБА_2 , 1969 р. н., та ОСОБА_3 , 1989 р. н. У зв`язку з відсутністю згоди інших зареєстрованих осіб, які мають право на користування житлом приміщенням, ОСББ «ПРОСПЕКТ-37» не має підстав для одностороннього переоформлення договору найму на ім`я позивача, без згоди інших зареєстрованих осіб або без рішення суду.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.
Стосовно вимоги про визнання права на укладення договору найму житлового приміщення, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. 
У відповідності до положень ст. 1 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) (що був чинним на момент звернення позивача до суду з даним позовом), конституційне право на житло забезпечується розвитком і охороною житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєного житла, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги. 
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житловоексплуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
За змістом ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЖК України, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). 
Управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником (ст. 18 ЖК України). 
Згідно з положеннями ст. 15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території району, міста, району в місті: - здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); - керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні ради; - здійснюють управління житловим фондом місцевих рад (частина перша статті 18); приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52); - видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58,частина перша статті 122, частина друга статті 141).
Відповідно до підпунктів 5, 6 пункту "б" ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату.
Виконавчим органом Ужгородської міської ради є її виконавчий комітет, у складі якого функціонує громадська комісія з розгляду житлових питань.
Згідно з п. 1.1., 1.3. Положення про громадську комісію з розгляду житлових питань, остання утворена у відповідності до п. 3 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470. Основними завданнями комісії є попередній розгляд питань при підготовці проєктів рішень виконкому, пов`язаних з прийняттям громадян на квартирний та кооперативний облік, зняттям їх з квартирного та кооперативного обліку, внесенням змін в облікові справи громадян, які перебувають на квартирному та кооперативному обліку, розглядом питань, пов`язаних з розподілом та наданням жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради чи за місцем роботи на підприємствах, в організаціях та установах міста, закріпленням службового житла, виключенням його зі списку службового та іншими питаннями у межах житлового законодавства України.
Таким чином, рішення з питань квартирного обліку та надання громадянам у користування житлових приміщень у будинках житлового фонду Ужгородської міської ради приймаються виключно її виконавчим комітетом.
Судом встановлено, що позивач звернувся з заявою щодо переоформлення договору найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСББ «ПРОСПЕКТ-37». 
Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради стосовно переоформлення договору найму житлового приміщення та отримання від нього відмови у зміні умов договору найму.
Разом з тим Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, який здійснює облік та управління відповідним житловим фондом, до складу якого входить спірна квартира та який є належним відповідачем за вимогою про укладення договору найму, є третьою особою у вказаній справі.
За приписами ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року в справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 зазначила, що спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимоги про визнання права на укладення договору найму житлового приміщення.
Стосовно вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання та зняття їх з реєстрації, суд зазначає таке.
Відповідно до Закону України «Про основні засади житлової політики» від 13.01.2026 (що набрав законної сили 15.02.2026) Житловий кодекс України втратив чинність, крім статей 31-42, 43-46, 47-49, 51-53, 57-60, 71, 72, 127-132-2, що продовжують діяти до дня початку функціонування Єдиної інформаційно-аналітичної житлової системи.
Судом також враховано зміни житлового законодавства, зокрема набрання чинності Законом України «Про основні засади житлової політики». Водночас спірні правовідносини у даній справі виникли значно раніше - на момент вселення членів сім`ї до спірного житлового приміщення та подальшого фактичного проживання сім`ї у квартирі. Отже, правовідносини щодо користування спірним житловим приміщенням виникли та тривали у період дії положень Житлового кодексу України, які регулювали порядок користування житлом державного та комунального житлового фонду. Враховуючи принцип незворотності дії законів у часі, закріплений у ст. 58 Конституції України, а також те, що спірні житлові правовідносини сформувалися за дії зазначених норм, суд застосовує положення статей Житлового кодексу України для оцінки прав та обов`язків сторін у даній справі.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз ст. 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Зокрема така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2022 року у справі № 592/5041/21.
Згідно з ч. 1-3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
У п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (із подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати 6 місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила 6 місяців.
Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців.
Судом встановлено, що відповідачі більше трьох років не проживають у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними твердження позивача щодо наявності підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а тому доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги та наявності підстав для її задоволення.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі №308/1202/26, з позивача на користь держави стягується судовий збір у розмірі по 1331,20 грн, з відповідачів на користь держави стягується судовий збір у розмірі по 665,60 грн з кожного.
Керуючись ст. 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСББ «ПРОСПЕКТ-37», Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визнання права на укладення договору найму житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання та зняття їх з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач 1:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач 2:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПРОСПЕКТ-37», місцезнаходження: 88018, Закарпатська область, місто Ужгород, проспект Свободи, будинок 37, код ЄДРПОУ 40746415.
Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, будинок 3, код ЄДРПОУ 04053699.
Повний текст рішення складений 18.05.2026.

Суддя В. В. Чепка