Справа № 474/228/26
Провадження № 3/474/49/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
29.04.26р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомбінат Врадіївський”, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

встановив:

30.03.2026р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 144 від 17.03.2026р., згідно з яким директор Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрокомбінат Врадіївський” ОСОБА_1 за період з 01.12.2025р. по 31.12.2025р., порушив п. 189.1, п. 198.3 ст. 189, п. 200.1, п.п. “б” п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого було завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за період грудень 2025 року на суму 422 028 грн. у зв`язку з завищенням по контрагенту-постачальнику ТОВ “САЙРУС 78” (код ЄДРПОУ 34873102), податкового кредиту по господарським операціям, реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено. Триваюче правопорушення виявлено 25.02.2026р. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
17.04.2026р. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 вказує наступне: “...ГУ ДПС у Миколаївській області з 10.02.2026 року по 18.02.2026 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ" (далі – ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ") щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області складено акт від 25.02.2026р. №2472/14-29-07-04/05410530 (далі – Акт перевірки).
Акт перевірки отримано ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" 03.03.2026р. та зареєстровано за вхідним №39.
В Акті перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області зазначено про начебто порушення ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" норм Податкового кодексу України, що регулюють порядок оподаткування податком на додану вартість.
Так на сторінках 43-44 Акта перевірки зазначено наступне:
"…надані до перевірки первинні документи, виписані ТОВ "САЙРУС 78", не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності, та відповідно не повинні відображатись у бухгалтерському обліку підприємства.
Таким чином, на порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ" віднесено до складу податкового кредиту (рядки 10.1, 16, 17) податкових декларацій з ПДВ за травень – жовтень 2024 року суми ПДВ по операціям з ТОВ "САЙРУС 78", реальність придбання та фактичність використання яких у межах господарської діяльності, а також зв`язок з господарською діяльністю підприємства, перевіркою не встановлено, не підтверджених відповідними документами, які б свідчили про реальність здійснення господарської операції, на загальну суму ПДВ 422028 грн., в т.ч. по періодах:
-травень 2024 року на суму 125648 грн.;
-серпень 2024 року на суму 199968 грн.;
-вересень 2024 року на суму 65151 грн.;
-жовтень 2024 року на суму 31261 грн.
В подальшому дане порушення податкового законодавства, в частині завищення податкового кредиту рядку 17 (колонка Б) податкових декларацій з ПДВ за травень – жовтень 2024 року на суму 422028 грн, призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 21 податкових декларацій з ПДВ за травень 2024 року – листопад 2025 року, рядка 19 Декларації, та, як наслідок, до завищення рядка 21 Декларації на суму 422028 грн. на порушення п.200.1, п.п. "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.
Посадовим особам було відомо про віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ суми по операціям, вказаним у первинних документах виписаних ТОВ "САЙРУС 78" на адресу ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ".
Враховуючи вищенаведене, ТОВ "АГРКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ" удавано, цілеспрямовано створено умови, які направлені на невиконання вимог чинного законодавства щодо визначення правомірності декларування суми від`ємного значення з податку на додану вартість грудень 2025 року та є свідченням того, що дані дії (бездіяльність) ним вчинені умисно, оскільки ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ" мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України передбачена фінансова відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання.
Таким чином, створення платником податків удавано, цілеспрямовано умов які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог, є свідченням того, що дані дії (бездіяльність) ним вчинені умисно". 
На сторінці 45 Акта перевірки наведено наступне:
"3.3 Результати перевірки визначення від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (розділ III Декларації).
3.3.1.Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду – грудень 2025 року (показник рядка 19 Декларації за грудень 2025 року) встановлено її завищення на суму 422 028 грн., внаслідок завищення показника рядку 17 (колонка Б) Декларації на загальну суму 422 028 гривень.
(детально описано у п.3.2 розділу III цього акта)
3.3.2. Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) встановлено порушення податкового законодавства.
Дані первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів сум зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ наведені у додатку 2 до цього акта, що є його невід`ємною частиною.
Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) встановлено її завищення на загальну суму 422 028 грн. на порушення п.200.1, п.п. "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.
(детально описано у п.п.3.1.1 цього пункту)." 
На сторінці 46 Акта перевірки встановлено:
"4. Висновок.
Наведена у цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в рамках організації і проведення даної документальної перевірки, у тому числі представлена платником, та результати її опрацювання є, відповідно до п.п.191.1.46 п.191.1 ст.191, п.74.3 ст.74, п.п.83.1.2 п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України, підставою для зазначених нижче висновків.
Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2025 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків:
1.п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.п."б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за період грудень 2025 року на суму 422 028 гривень". 
Крім того, відносно мене, як генерального директора ТОВ АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ" посадовою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Миколаївській області Костюком Олегом Юрійовичем складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2026р. №144. 
В протоколі йдеться про те, що я, ОСОБА_1 – генеральний директор ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", вчинив порушення ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року №8073-X, зі змінами та доповненнями, а саме ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку. Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2025 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.п. "б" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за період грудень 2025 року на суму 422028 грн., у зв`язку із завищенням по контрагенту – постачальнику ТОВ "САЙРУС 78" (код ЄДРПОУ 34873102) податкового кредиту по господарським операціям, реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено. 
Ознайомившись із зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення вважаю, що провадження у справі про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Я, як генеральний директор ТОВ АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ", не погоджуюсь з порушеннями, відображеними посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області в Акті перевірки від 25.02.2026р. №2472/14-29-07-04/05410530 та протоколі про адміністративне правопорушення від 17.03.2026р. №144 з наступних підстав: 
1. Згідно положень нормативно – правових актів, які діяли в періоди проведення розрахунків ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" з ТОВ "САЙРУС 78", в тому числі тих, які начебто були порушені ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", вбачається наступне.
Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України встановлюється оподаткування, податки і збори. А відповідно до ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік – це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. А первинний документ – це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Статтею 9 цього закону визначено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Аналогічні положення містяться і в пунктах 1.2, 2.1-2.3 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (із змінами і доповненнями).
Отже, будь – які документи мають силу первинних документів в разі фактичного здійснення господарської операції.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, податку на додану вартість, врегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі – ПК України). 
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно п. 44.1. ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи, створені у письмовій або електронній формі, для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальності господарської, підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан та структуру активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарської діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника. А згідно підпункту 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
А відповідно до положень п.п.14.1.185. п.14.1 ст.14 ПК України під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є:
а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору;
б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку;
в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі;
г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;
ґ) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг;
д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).
Пунктом 185.1 ст.185 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) встановлено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Положеннями п.198.1 ст.198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
-придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Згідно до пункту 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
А відповідно до пункту 200.4. ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Положеннями п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Аналізуючи наведені норми права Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022р. по справі №160/3364/19 сформувала загальні підходи, які повинні застосовуватися при вирішенні питання щодо наявності/відсутності підстав у платника податку для отримання певної податкової вигоди (формування витрат при визначенні об`єкта оподаткування, податкового кредиту тощо) за результатами здійснення певних господарських операцій.
Так Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами (п.63 Постанови).
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції (п.64 Постанови). 
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (п.65 Постанови). 
Як наслідок, господарські операції для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, визначення податкового кредиту, від`ємного значення та бюджетного відшкодування ПДВ мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та податковими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податку.
З вищезазначених положень нормативно-правових актів, в тому числі тих, на які як на порушення посилається контролюючий орган (ГУ ДПС у Миколаївській області) в Акті перевірки, вбачається, що законодавець чітко визначає зв`язок права на формування відповідних показників податкової звітності з податку на додану вартість саме з реальністю проведення господарських операцій на підставі первинних документів першого прямого контрагента.
В ході проведення перевірки ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" перевіряючим надавались первинні та інші документі, які свідчать про реальність та товарність господарських операцій, проведених між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та ТОВ "САЙРУС 78", а саме:
а) В травні 2024 року між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" (надалі - Замовник) та ТОВ "САЙРУС 78" (надалі - Підрядник) укладений договір підряду №//24/001 від 28 травня 2024 року.
Згідно підпункту 1.1 Договору підряду №//24/001 від 28 травня 2024 року Підрядник зобов`язується на свій ризик у встановлений цим Договором термін за завданням Замовника виконати наступні роботи: монтаж – металоконструкцій 46,256 тн, профнастілу покриття 188,1 м2 з системою водовідливу та стін 843,0м2 з металопластиковими вікнами 34,56м2- автомобілерозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою: вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського району, Миколаївської області, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані Роботи.
Реальність проведення господарських операцій між ТОВ "САЙРУС 78" та ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за договором підряду №//24/001 від 28 травня 2024 року підтверджують наступні документи:
-договір підряду №//24/001 від 28 травня 2024 року;
-договірна ціна (додаток №2 до договору підряду №//24/001) монтаж металевих конструкцій 46,256т., монтаж покрівельного профнастилу 188,1 м2 з водостічною системою і стінового профнастілу 843 м2 з установленням металопластикових вікон 12 шт. (34,56 м2) авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну, Миколаївської області, що здійснюється в 2024 році;
-локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Монтаж металевих конструкцій 46,256т., монтаж покрівельного профнастилу 188,1 м2 з водостічною системою і стінового профнастілу 843 м2 з установленням металопластикових вікон 12 шт. (34,56 м2) Авторозвантажувач №2;
-підсумкова відомість ресурсів;
-довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2024 року;
-акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2024 року; 
-підсумкова відомість ресурсів Об`єкт: Авторозвантажувач №2;
-податкова накладна від 30.05.2024 року №12 з квитанцією;
-податкова накладна від 23.08.2024 року №15 з квитанцією;
-рахунок на оплату №30 від 29 травня 2024 року;
-платіжна інструкція №40 від 30.05.2024 року;
-платіжна інструкція №291 від 27.08.2024 року;
-накладна №47 від 14.06.2024 р. на відпуск товарно-матеріальних цінностей;
-акт №74 від 14.06.2024р. на списання матеріальних цінностей;
-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів №33 від 31.08.2024 року (автопідйомник ГУАР 1976).
б) У серпні 2024 року між ТОВ АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ" (надалі - Замовник) та ТОВ "САЙРУС 78" (надалі - Підрядник) був укладений договір підряду №//24/002 від 08 серпня 2024 року. 
Згідно підпункту 1.1 Договору підряду №//24/002 від 08 серпня 2024 року Підрядник зобов`язується на свій ризик у встановлений цим Договором термін за завданням Замовника виконати наступні роботи: Заміна покриття даху 235,2м2 з улаштуванням уклону для водовідведення будівлі вагової інв. №300018400 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою: вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського району, Миколаївської області, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані Роботи.
Реальність проведення господарських операцій між ТОВ "САЙРУС 78" та ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за договором підряду №//24/002 від 08 серпня 2024 року підтверджують наступні документи: 
-договір підряду №//24/002 від 08 серпня 2024 року;
-технічне завдання (додаток №2 до договору підряду №//24/002 від 08 серпня 2024р.) Заміна покриття даху 235,2 м2 з улаштуванням уклону для водовідведення будівлі вагової інв. №300018400 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області;
-договірна ціна (додаток №1 до договору підряду №//24/001 від 08 серпня 2024 р.) заміна покриття даху 235,2 м2 з улаштування уклону для водовідведення будівлі вагової інв. №300018400 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області, що здійснюється в 2024 році; 
-локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Заміна покриття даху 235,2м2 з улаштуванням уклону для водовідведення Будівля вагової інв. №300018400;
-підсумкова відомість ресурсів;
-довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2024 року;
-акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024 року;
-підсумкова відомість ресурсів Об`єкт: Будівля вагової інв. №300018400 (витрати-по факту);
-податкова накладна №11 від 15.08.2024 року з квитанцією;
-податкова накладна №1 від 02.09.2024 року з квитанцією;
-рахунок на оплату №55 від 08 серпня 2024 року;
-платіжна інструкція №252 від 15.08.2024 року;
-платіжна інструкція №352 від 12.09.2024 року;
-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів №44 від 31.10.2024 року (будівля вагової 1982).
в)У жовтні 2024 року між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" (надалі - Замовник) та ТОВ "САЙРУС 78" (надалі - Підрядник) був укладений договір підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 року. 
Згідно підпункту 1.1 Договору підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 року Підрядник зобов`язується на свій ризик у встановлений цим Договором термін за завданням Замовника виконати наступні роботи: Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі при модернізації авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою: вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського району, Миколаївської області, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані Роботи.
Реальність проведення господарських операцій між ТОВ "САЙРУС 78" та ТОВ АК «ВРАДІЇВСЬКИЙ» за договором підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 року підтверджують наступні документи: 
-договір підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 року;
-технічне завдання (Додаток №2 до договору підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024р.) Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі при модернізації авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області;
-договірна ціна (Додаток №1 до договору підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 р.) Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі при модернізації авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області, що здійснюється в 2024 році;
-локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі Авторозвантажувач №2;
-підсумкова відомість ресурсів;
-довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2024 р.;
-акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2024 року;
-підсумкова відомість ресурсів Об`єкт: Авторозвантажувач №2 (витрати - по факту);
-податкова накладна від 17.10.2024 №9 з квитанцією;
-рахунок на оплату №67 від 07 жовтня 2024 року;
-платіжна інструкція №683 від 18.10.2024 року;
-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів №47 від 31.10.2024 року (автопідйомник ГУАР 1976).
Також реальність виконання господарських операцій між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та ТОВ "САЙРУС 78" по договорам підряду від 28.05.2024р. №//24/001, від 08.08.2024р. №//24/002 та від 07.10.2024р. №//24/003 підтверджують документи, які свідчать про допуск на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" представників ТОВ "САЙРУС 78", а саме:
- лист ТОВ "САЙРУС 78" №22 від 15.06.2024 року, щодо надання допуску на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
- лист ТОВ "САЙРУС 78" №21 від 16.06.2024 року, щодо надання допуску на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
- лист ТОВ "САЙРУС 78" №24 від 20.06.2024 року, щодо надання допуску на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-витяг з журналу відвідувачів ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-витяг з журналу інструктажів ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-наряд-допуск для виконання робіт на висоті від 08.07.2024 року.
Результати виконаних робіт за договорами підряду по автомобілерозвантажувачу №2 та ваговій підтверджені матеріалами фотофіксації. 
Замовник ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" при проведенні розрахунків перерахував на користь Підрядника ТОВ "САЙРУС 78" в безготівковій формі грошові кошти за виконані роботи. В складі вартості робіт згідно із договірною ціною Замовником Підряднику було перераховано і податок на додану вартість, що підтверджується рахунками на оплату та платіжними інструкціями. 
В подальшому операції з виконання робіт ТОВ "САЙРУС 78" на користь ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" відображені ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", зокрема, в фінансовій звітності, в податкових деклараціях з податку на додану вартість. 
Таким чином, висновки, факти і дані, викладені в Акті перевірки, зроблені та приведені контролюючим органом без ретельного аналізу всіх обставин та матеріалів, які слід було з`ясувати та встановити, що ГУ ДПС у Миколаївській області фактично зроблено не було.
2.ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" є сумлінним платником податків, який протягом всієї господарської діяльності неухильно дотримується вимог чинного законодавства і діє в рамках правового поля України. Товариство постійно створює умови для детінізації та прозорості всього сектору економіки в цілому в тих регіонах, де товариство здійснює свою господарську діяльність.
ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" проявляє обачність у виборі контрагентів, зокрема, перед укладанням договорів досліджуються загальні доступні бази даних на предмет податкової добросовісності та ділової репутації контрагентів. Крім того, контрагент перед укладанням договорів надає до ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" пакет документів, які сприяють можливість пересвідчись в наявності повноважень осіб, які діють від імені контрагента, а також в повній правосуб`єктності суб`єкта господарської діяльності, з яким укладається договір.
Так перед укладанням будь - якого договору з метою встановлення правосуб`єктності контрагентів фахівцями ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" досліджуються: витяги з ЄДР; копії свідоцтв про реєстрацію платників ПДВ або витягів з реєстру платників ПДВ; копії паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів директорів та бухгалтерів контрагентів; копії наказів про призначення директорів та бухгалтерів; статути; податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску з додатками; форми №1"Баланс", форми №2 "Звіт про фінансові результати", податкові декларації з ПДВ, статистична звітність, інші документи. 
Лише після цього з суб`єктом господарської діяльності укладається договір.
В свою чергу, згідно останньої судової практики, платник податків при виборі контрагента та укладанні з ним договору має керуватися належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання такого договору, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема відшкодування сплаченого у складі ціни придбання товару ПДВ. Крім того, прояв такої обачності й обережності при виборі постачальника товарів та вчинення будь – яких дій на предмет перевірки податкової доброчесності контрагента, зокрема, за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копії паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідки про кількість співробітників контрагента, тощо) в подальшому свідчитиме на користь висновку, що платником податків вжито належні та достатні дії щодо його обізнаності на предмет податкової надійності такого контрагента та вказуватиме на правомірність формування податкового обліку за господарськими операціями з таким контрагентом.
Так перед укладанням договорів підряду від 28.05.2024р. №//24/001, від 08.08.2024р. №//24/002, від 07.10.2024р. №//24/003 та в ході їх виконання ТОВ "САЙРУС 78" на адресу ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" були надані копії наступних документів: 
-статут ТОВ "САЙРУС 78";
-розписка від 25.07.2022 року;
-паспорт ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 ;
-картка платника податків ОСОБА_2 ;
-опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу";
-витяг №2015514500160 з реєстру платників податку на додану вартість від 08.09.2020 року;
-наказ ТОВ "САЙРУС 78" №1 від 16.05.2017 року;
-наказ ТОВ "САЙРУС 78" №3-ОП від 10.07.2020 року;
-згода на збір та обробку персональних даних від 25.07.2022 року;
-фінансова звітність мікропідприємства ТОВ "САЙРУС 78" (форма 1-мс) станом на 31 грудня 2021 року;
-ліцензія №23-Л від 31 травня 2017 року;
-дозвіл №339.21.51 від 07.10.2021 року;
-компалаєнс - анкета для юридичних осіб ТОВ "САЙРУС 78";
-виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань №491073166686 від 28.05.2021 року;
-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань на 21.05.2024;
-довідка ТОВ "САЙРУС 78" від 25.07.2022 року;
-декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 09.06.2020 року;
-декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки від 27.05.2020 року;
-фінансова звітність мікропідприємства ТОВ "САЙРУС 78" (форма №1-мс) станом на 31 грудня 2023 року;
-реквізити ТОВ "САЙРУС 78";
-податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року з квитанцією;
-податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2024 року з квитанцією;
-податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за січень 2024 року з квитанцією;
-додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за січень 2024 року з квитанцією;
-додаток №5 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за січень 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за лютий 2024 року з квитанцією;
-додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за лютий 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за березень 2024 року з квитанцією;
-додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за березень 2024 року з квитанцією.
На момент укладання договорів підряду від 28.05.2024р. №//24/001, від 08.08.2024р. №//24/002, від 07.10.2024р. №//24/003 та в ході їх виконання ТОВ "САЙРУС 78" було зареєстрованим, не припиненим та не виключеним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідними витягами. Установчі документи ТОВ "САЙРУС 78" недійсними в судовому порядку не визнавались, судових рішень відносно скасування державної реєстрації або припинення юридичної особи не виносилось. Реєстрацію платником податку на додану вартість в зазначені періоди підтверджує витяг з реєстру платників ПДВ.
Таким чином, на момент укладання та виконання договорів підряду ТОВ "САЙРУС 78" мало господарську правосуб`єктність, а саме визнану державою за певним суб`єктом господарювання можливість бути суб`єктом прав (мати і здійснювати господарські права та обов`язки, відповідати за їх належне виконання й мати юридичну можливість захищати свої права та законні інтереси від можливих порушень). Крім того, контрагент ТОВ "САЙРУС 78" перебував на податковому обліку як платник ПДВ та, як наслідок, мав право на виписку та видачу ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" податкових накладних.
Крім того, у контрагента ТОВ "САЙРУС 78" є офіційний сайт (за посиланням https://www.sayrus78.com.ua), зі змістом якого ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" мало можливість ознайомитись перед укладанням та в процесі виконання договорів підряду від 28.05.2024р. №//24/001, від 08.08.2024р. №//24/002, від 07.10.2024р. №//24/003.
Зі змісту сайту ТОВ "САЙРУС 78" вбачається, що: 
-компанія працює на ринку будівельних послуг з 2016 року, виконує широкий спектр будівельних, ремонтних та супутніх робіт, надає послуги підприємствам та організаціям, а також приватним особам, для кожного клієнта знаходить найкраще рішення на основі детального проекту та ретельно підібраних матеріалів;
- компанія постійно розвивається, вдосконалює технології, надає послуги високої якості та завжди прагне бути надійним партнером, якому можна довірити будівництво об`єктів різноманітного призначення будь-якої складності;
- в компанії працюють кваліфіковані проектувальники, конструктори, інженери та інші профільні фахівці з глибоким розумінням специфіки споруд різних типів та досвідом ведення технічно складних проектів;
- компанія здійснює проектування, будівництво та оснащення промислових, сільськогосподарських, торговельних, спортивних та інших споруд з використанням передових технологій та дотриманням вимог безпеки;
- компанія з досвідом, яка спеціалізується на будівництві промислових, комерційних та житлових будівель. Висока якість та точність виконання завдань. Застосування широкого спектра технологій, зокрема, інноваційних, механізація процесів, кваліфікований персонал.
Також на офіційному сайті ТОВ "САЙРУС 78" розміщено перелік проектів в будівництві, які останніми роками були реалізовані ТОВ "САЙРУС 78". 
Як наслідок, у ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" перед укладанням та в процесі виконання ТОВ "САЙРУС 78" договорів підряду не було підстав для сумнівів щодо позитивної ділової репутації, право та дієздатності, а також спроможності контрагента підрядника ТОВ "САЙРУС 78" для виконання робіт, які були предметом укладених договорів підряду.
3. Укладені між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та ТОВ "САЙРУС 78" договори підряду від 28.05.2024р. №//24/001, від 08.08.2024р. №//24/002 та від 07.10.2024р. №//24/003 визнані недійсними в судовому порядку не були, вони не є ані удаваними, ані фіктивними, мають економічний ефект, що підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. В Акті перевірки перевіряючими не наведені докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів підряду не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. 
Зміст укладених між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та ТОВ "САЙРУС 78" правочинів не суперечить Цивільному кодексу України, Господарському кодексу України, Податковому кодексу України, іншим нормативно – правовим актам, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особи, які вчинили ці правочини, мають необхідний обсяг цивільної дієздатності та спеціальної податкової правосуб`єктності. Волевиявлення учасників правочинів було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Правочини вчинені у формі, встановленій законом, і спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.
Вчинені ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" господарські операції з ТОВ "САЙРУС 78" спричинили реальні зміни майнового стану ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" як платника податків.
Витрати, які враховані ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" для визначення об`єкта оподаткування, визначені на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат.
Результати виконаних робіт ТОВ "САЙРУС 78" в подальшому використані ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" в оподатковуваних операціях у межах його господарської діяльності як платника податку.
За таких підстав, укладені ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" з ТОВ "САЙРУС 78" договори підряду та господарські операції є реальними, такими, що виконані в повному обсязі та відповідають вимогам цивільного, господарського та податкового законодавства. 
4. Згідно документів, отриманих від контрагента ТОВ "САЙРУС 78" перед укладанням договорів підряду з ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та в ході їх виконання, вбачається наявність у підрядника всіх дозвільних документів на виконання відповідних робіт, матеріально-технічних, трудових, фінансових та організаційних ресурсів, які дозволяють здійснювати господарську діяльність, пов`язану з виконанням робіт, які є предметом укладених з ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" договорів підряду. 
Як наслідок, наявність вищезазначених ресурсів (трудових, матеріально-технічних, фінансових) у контрагента – підрядника ТОВ "САЙРУС 78" підтверджує реальність здійснення операції ТОВ "САЙРУС 78" з виконання робіт на користь ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ".
Таким чином, отримавши перед укладанням договорів підряду та в ході їх виконання відповідні підтверджуючі документи щодо реальної спроможності контрагента – підрядника ТОВ "САЙРУС 78" на виконання певного виду робіт, передбачених договорами підряду, ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" проявляло обачність у виборі контрагента та як добросовісний платник податків з урахуванням відповідних положень Податкового кодексу України мало право на включення сум ПДВ до податкового кредиту, від`ємного значення та бюджетного відшкодування ПДВ. 
В той самий час, ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" не є контролюючим органом, не наділене власними повноваженнями та не може і не повинно контролювати господарську діяльність свого контрагента – підрядника. Зазначене не передбачене жодними нормами податкового, цивільного або господарського законодавства. 
Також слід звернути увагу на останню практику Верховного Суду. 
Так Верховний Суд в постанові від 09.04.2025р. по справі №320/7062/24 в пунктах 69-70 зазначив наступне: виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод. Указана позиція викладена Верховним Судом 16.01.2018 під час розгляду справ № 820/4648/13-а, № 826/1398/14, № 2а-3404/12/1370, 18.01.2018 у справі № 2а-13944/12/2670, 08.05.2018 у справі № 815/3526/17, 08.05.2018 у справі № 814/937/15.
В пункті 86 постанови від 13.03.2025р. по справі №500/7072/23 Верховний Суд зазначив, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.
А в пункті 95 постанови від 14.08.2024р. по справі №560/12984/23 Верховний Суд зазначив, що посилання контролюючого органу на відсутність матеріальних та трудових ресурсів у спірних контрагентів також не виключає можливості реального виконання ними господарської діяльності та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно – правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. 
5. Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - ЗУ№996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Частиною 1 ст. 9 ЗУ №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 ст. 9 ЗУ№996-XIV).
Відповідно до частини 5 ст. 9 ЗУ№996-XIV господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Таким чином, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Проте Державна податкова служба України не визначає конкретного переліку документів, якими платник повинен підтвердити реальність виконання господарської операції. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає положенням статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та складення яких узгоджується із законодавчо установленими вимогами щодо оформлення такої операції або із звичаєвою практикою.
Вчинені господарські операції з виконання договорів підряду ТОВ "Сайрус 78" на користь ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" спричинили реальні зміни майнового стану ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", що відображено на рахунках бухгалтерського обліку і в облікових регістрах та підтверджують:
-карта рахунку металобрухту 2024 р. ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", рахунок НОМЕР_3 , період 1 грудня 2023 року – 31 грудня 2024 р.;
-карта рахунку металобрухту 2025 р. ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", рахунок 209, період 1 січня – 31 грудня 2025 р.;
-оборотно-сальдова відомість ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ", за рахунками:100, 101, 103, 1041, 1042, 1043, 1051, 1052, 1053, 106, 107, 108, 109. Період : 1 січня -31 грудня 2024 р.;
-оборотна відомість 01.01.24-31.12.24 ;
-оборотно-сальдова відомість ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за рахунками:100, 101, 103, 1041, 1042, 1043, 1051, 1052, 1053, 106, 107, 108, 109. Період : 1 січня -31 грудня 2025 р.;
-сальдо та обороти. Рахунок 15. Січень-грудень 2024 р.;
-сальдо та обороти.Рахунок 15. Січень- грудень 2025р.;
-оборотна відомість. 01.01.25-31.12.25;
-картка розрахунків. Рах.36*, 681*, 631*, 371*. Травень – жовтень 2024р.
Отже ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" дотримано таку необхідну умову для відображення інформації у фінансовій звітності та віднесення суми ПДВ, сплаченої в ціні за виконані роботи, до податкової звітності з ПДВ, як факт виконання контрагентом – підрядником ТОВ "САЙРУС 78" робіт, передбачених договорами підряду, з метою використання їх результатів в господарській діяльності ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ".
6. Варто відмітити те, що при встановленні факту здійснення господарських операцій повинні досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. 
Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податків – замовника від дотримання його контрагентом – підрядником податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, ведення господарської діяльності. Тобто, у разі підтвердження факту виконання робіт, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом – підрядником, якщо не буде доведено безпосередню участь замовника у зловживаннях контрагента - підрядника. 
Проте під час здійснення контрольного заходу (перевірки ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ") таких обставин не встановлено. 
Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту та від`ємного значення з ПДВ, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. 
У сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов`язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і не обізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар (результати виконаних робіт чи наданих послуг) незважаючи на те, що контрагенти можливо і мали наміри щодо порушення податкового, господарського або цивільного законодавства.
7. Також акцентую увагу на тому, що можливі порушення ТОВ "САЙРУС 78" порядку здійснення господарської діяльності, податкового та іншого законодавства не можуть впливати на результати діяльності ТОВ АК „ВРАДІЇВСЬКИЙ" та не можуть бути підставою для притягнення товариства до відповідальності, оскільки будь – яка юридична відповідальність особи згідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер. Тому до відповідальності повинен бути притягнутий саме правопорушник, а не ТОВ АК “ВРАДІЇВСЬКИЙ”.
Зазначені дії контролюючими органами стосовно контрагента у разі наявності в його діях (бездіяльності) ознак порушення законодавства реалізовані не були. Таким чином, фактична бездіяльність територіальних органів Державної податкової служби України призводить до порушення прав та законних інтересів ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", яке виконало всі положення та вимоги чинного законодавства України, має всі законні права на внесення відповідних даних по розрахункам з ТОВ "САЙРУС 78" до своєї податкової звітності, зокрема, з податку на додану вартість. 
Втім в Акті перевірки не йдеться про вироки суду у кримінальних справах, які набрали законної сили, відносно притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб контрагента за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. ст. 191, 205, 212 Кримінального кодексу України.
Обов`язок ведення податкового та бухгалтерського обліку покладено на кожного окремого суб`єкта господарської діяльності - платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового та бухгалтерського обліку. Відповідальність стосується кожного окремого платника податків. 
Не відображення в податковій та фінансовій звітності окремих операцій, та не проведення податковими органами у зазначених суб`єктів господарської діяльності відповідних перевірок не повинно впливати на формування даних бухгалтерського та податкового обліку ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ".
Поняття "добросовісного платника", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил ведення господарської діяльності та податкового законодавства, а саме, ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених, зокрема, на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання ТОВ "САЙРУС 78" податкових та інших зобов`язань. 
На сторінці 17 Акта перевірки зазначено, що ГУ ДПС у Миколаївській області направлено до ГУ ДПС в Одеській області запит від 19.02.2026р. №627/7/14-29-07-04-02 для проведення зустрічної звірки з питання взаємовідносин ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" з контрагентом ТОВ "САЙРУС 78" щодо надання послуг монтажу з травня по жовтень 2024 року. Також йдеться про те, що станом на дату реєстрації акта перевірки відповідь до ГУ ДПС у Миколаївській області не надходила.
Не проведення перевірки (звірки) контрагента та не притягнення за можливі порушення до відповідальності вказує на бездіяльність посадових осіб контролюючого органу щодо виявлення правопорушників та притягнення їх до відповідальності. Тобто фактично посадові особи контролюючого органу керуються припущеннями. А відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
У разі порушення окремими контрагентами Конституції та законів України територіальний орган ДПС має в межах компетенції вирішити питання про притягнення до відповідальності винної особи, тобто саме того суб`єкта підприємницької відповідальності, який припустився порушень, але в жодному разі не ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" як сумлінного платника податків.
Неправильно застосовуючи норми Податкового кодексу України ГУ ДПС у Миколаївській області фактично намагається перекласти на ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" відповідальність за, ймовірно, несумлінну поведінку іншого суб`єкта підприємницької діяльності, фактично порушуючи вимоги ст. ст. 8, 19, 61 Конституції України і спотворюючи зміст Податкового кодексу України.
8. В результаті неповноти дослідження в ході проведення перевірки всіх наданих до перевірки первинних документів, фактичних обставин та нормативно – правових актів податковим органом порушуються положення п.4 розділу III "Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків", затвердженого наказом Міністерства фінансів України" від 20.08.2015р. №727.
Так згідно до підпункту 2 п.4 розділу III цього Порядку, зокрема, визначено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:
- викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;
- викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
- зазначити інформацію щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документи та інформацію, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформацію щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності платника податків;
- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та/або бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;
- у разі відсутності первинних документів, документів податкового та/або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;
- у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.
9. З 01 січня 2015 року в Україні розпочала працювати система електронного адміністрування податку на додану вартість. Мета, з якою була впроваджена ця система, це зменшення кількості шахрайських операцій, унеможливлення утримання незаконного бюджетного відшкодування та контроль над надходженням податку на додану вартість до бюджету.
Невід`ємною частиною системи електронного адміністрування податку на додану вартість є Єдиний реєстр податкових накладних. 
Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість встановлені статтею 198 Податкового кодексу України. Зокрема, абзацом 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Крім того, відповідно до абз. 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, є для покупця таких товарів достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Дія цього абзацу пов`язана з днем набрання чинності порядку зупинення реєстрації податкових накладних.
В березні 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 року якою були затверджені Порядки з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому ця постанова втратила чинність у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету міністрів України №1165 від 11.12.2019 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка діє на даний час.
Згідно цих порядків податкова накладна, яка підлягає моніторингу, перевіряється на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну, відповідає критеріям ризиковості платника податку, або критеріям ризиковості здійснення операції реєстрація таких податкової накладної зупиняється. 
Отже, у разі якщо податкову накладну було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами роботи системи моніторингу ризиків, то це свідчить про безумовне підтвердження права на податковий кредит для платника податку – покупця. 
По операціям між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та ТОВ "САЙРУС 78" останнім були складені, а ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" отримані наступні податкові накладні: 
-від 30.05.2024р. №12 на загальну суму 753885,00 грн., в т.ч. ПДВ 125647,50 грн.;
-від 23.08.2024р. №15 на загальну суму 1130825,28 грн., в т.ч. ПДВ 188470,88 грн.;
-від 15.08.2024р. №11 на загальну суму 68983,84 грн., в т.ч. ПДВ 11497,31 грн.;
-від 02.09.2024р. №1 на загальну суму 390908,38 грн., в т.ч. ПДВ 65151,40 грн.;
-від 17.10.2024р. №9 на загальну суму 187566,30 грн., в т.ч. ПДВ 31261,05 грн. 
Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про те, що вони перевірені податковими органами на відповідність критеріям ризиковості платників податків, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платників податків.
Отже, наявність зареєстрованих та перевірених контролюючим органом податкових накладних, складених ТОВ "САЙРУС 78" по операціям з виконання робіт на користь ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за договорами підряду від 28.05.2024р. №//24/001, від 08.08.2024р. №//24/002 та від 07.10.2024р. №//24/003 свідчить про реальність господарських операцій з виконання робіт та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
10. Крім того, звертаю увагу на те, що система електронного адміністрування податку на додану вартість дає можливість контролюючому органу оперативно регулювати процес формування зобов`язань і податкового кредиту кожного з платників таким чином, щоб в цілому по країні сума відшкодування ПДВ не перевищувала суму надходжень цього податку до бюджету.
Згідно п. 2001.3. ст. 2001 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за відповідною формулою.
Формула розрахунку ПДВ дозволяє визначити суму ПДВ, на яку платник податку має право зареєструвати податкову накладну. У разі відсутності залишку на електронному рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платник має можливість поповнювати електронний рахунок коштами зі свого розрахункового рахунку.
Виходячи з цього можна стверджувати, що оскільки ТОВ "САЙРУС 78" зареєструвало податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, то податок на додану вартість був сплачений ТОВ "САЙРУС 78" до Державного бюджету України. 
Отже, Державний бюджет України не зазнав втрат при відображені у податковому кредиті та від`ємному значенні (бюджетному відшкодуванні) ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" податку на додану вартість по операціям з виконання робіт ТОВ "САЙРУС 78" на користь ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ". 
Всі без виключення податкові накладні, виписані ТОВ "САЙРУС 78 та отримані ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", є зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.
11. Крім того, акцентую увагу на тому, що Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.
Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив:
"70. І, нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.
71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу N 1".
Подібну позицію висловив і Верховний Суд України, який у постанові від 11 грудня 2007 року (справа № 21-1376во06) дійшов висновку, що "у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту".
В пункті 97 постанови від 07.07.2022р. по справі №160/3364/19 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків (п.97 постанови).
Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам (пункти 98-99 постанови).
Таким чином, у приписах частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків (п.100 постанови).
Водночас немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним устатті 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента (п.101 постанови).
При цьому важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють неуповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів. Інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків (п.102 постанови).
А в пункті 105 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. 
В постанові від 07.08.2019р. по справі №826/11728/18 Верховний Суд зазначив, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно – наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документі (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити).
Суд звертає увагу на те, що порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил податкового обліку не може бути самостійною підставою для висновку про порушення покупцем товарі (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо відповідач не доведено, а судом не встановлено фактів, які б свідчили про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки контрагентів та узгодженість дій між ними.
В свою чергу, в постанові від 06.02.2018р. по справі №804/4940/14 Верховний Суд зазначив, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. 
А в постанові від 01.02.2023 р. по справі №300/1753/21 Верховний Суд також зазначив, що наявність або відсутність окремих документів, а так само як і деякі помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту. 
Таким чином, якщо податкові органи володіють інформацією щодо ухилення від сплати податків платником – контрагентом, порушення ним положень податкового законодавства або правил ведення господарської діяльності, то вони повинні вживати заходи з метою притягнення до відповідальності саме такого суб`єкта господарювання, а не покладати відповідальність на добросовісного платника податків, який документально підтвердив своє право на податковий кредит з ПДВ.
Висновки перевіряючих, які ґрунтуються не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного здійснення господарських операцій. 
Також вважаю за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені перевіряючими аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" та ТОВ "САЙРУС 78", факт чого підтверджується первинними документами та належними і допустимими доказами.
12. Правомірність позиції ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" також підтверджується і останньою судовою практикою в подібних ситуаціях за участю суб`єктів господарської діяльності – платників податків та територіальних органів Міндоходів (ДФС України, ДПС України), а саме, судовими рішеннями:
- Вищого адміністративного суду України: постановою від 14.11.2012р. по справі №2а-9864/11/2670 (К/9991/50772/12) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №27477204), ухвалою від 20.04.2016р. по справі №2а/1270/4045/2012 (К/9991/51183/12) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №58105927), ухвалою від 01.06.2016р. по справі №826/4889/13-а (К/800/65573/13) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №58531669), ухвалою від 08.06.2016р. по справі №804/6342/15 (К/800/51960/15) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №58710732), ухвалою від 15.06.2016р. по справі №1170/2а-5235/11 (К/800/41026/13) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №59420033), ухвалою від 15.06.2016р. по справі №826/20001/15 (К/800/6550/16) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №58897140), ухвалою від 08.11.2016р. по справі №2а-0870/5669/1 (К/800/58958/13) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №62797715), ухвалою від 14.12.2016р. по справі №820/1428/16 (К/800/26214/16) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №63586962), ухвалою від 15.03.2017р. по справі №2а/0470/5/12 (К/800/31398/14) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №65385196), ухвалою від 05.04.2017р. по справі №813/4354/15 (К/800/6067/16) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №65939358);
- Верховного Суду: постановою від 07.03.2018р. по справі №804/3420/16 (К/9901/4030/17) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №72693821), постановою від 18.05.2018 року по справі №П/811/1508/16 (К/9901/39396/18) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №74173132), постановою від 12.06.2018 року по справі №802/1155/17-а (К/9901/4402/17) (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №74645925), постановою від 12.09.2019 року по справі №805/4357/15-а (К/9901/19820/18)(в Єдиному державному реєстрі судових рішень №84229055), постановою від 17.09.2019 року по справі №813/8137/13-а (К/9901/4031/18)(в Єдиному державному реєстрі судових рішень №84405646), постановою від 03.10.2019 року по справі №П/811/3228/14 (К/9901/8863/18)(в Єдиному державному реєстрі судових рішень №84745822), постановою від 22.01.2020 року по справі №824/1042/18-а (К/9901/18518/19)(в Єдиному державному реєстрі судових рішень №87109946), постановою від 20.03.2020 року по справі №8520/399/19 (К/9901/19485/19)(в Єдиному державному реєстрі судових рішень №88337530), постановою від 17.08.2021 року по справі №640/14013/20 (К/9901/26210/21)(в Єдиному державному реєстрі судових рішень №99037564), постановою від 01.02.2023р. по справі №300/1753/21, постановою від 06.02.2018р. по справі №804/4940/14, постановою від 14.08.2024р. по справі №560/12984/23, постановою від 13.03.2025р. по справі №500/7072/23, постановою від 09.04.2025р. по справі №320/7062/24, постановою від 29.04.2025р. по справі №620/5134/24, постановою від 09.07.2025р. по справі №280/2232/24.
Як наслідок, вважаю за необхідне зазначити, що висновки Головного управління ДПС у Миколаївській області про нібито порушення товариством податкового законодавства, викладені в Акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення, не є доведеними і об`єктивними, не ґрунтуються на документально підтверджених даних, через що є помилковими і підлягають перегляду і зміні.
Головним управлінням ДПС у Миколаївській області при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки невірно застосовано положення п.44.1, ст. 44, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, що призвело до порушення прав платника податків.
13. Відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Враховуючи зазначене, ТОВ "АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ" не погоджуючись з висновками, фактами і даними, викладеними в Акті перевірки Головного управління ДПС у Миколаївській області, 16.03.2026р. до податкового органу подані заперечення від 16.03.2026р. №46, в яких платником податків ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" висловлена незгода з висновками, фактами і даними, викладеними в Акті перевірки з наданням повного пакета первинних документів, які підтверджують позиції ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ".
Разом з запереченням до ГУ ДПС у Миколаївській області також надані додаткові матеріали та документи, які підтверджують відсутність з боку ТОВ АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ" порушення податкового законодавства.
Також звертаю увагу, що згідно до пунктів 56.1 - 56.2 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь – яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
В свою чергу, пунктом 56.15 ст.56 ПК України встановлено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених абз. першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні – рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
А відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як наслідок, неможливим є притягнення до адміністративної відповідальності посадової особи платника податку та розгляд цього питання на підставі Акту перевірки:
- у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в Акті перевірки в результаті подання заперечень на нього;
- або у разі прийняття податковими органами актів індивідуальної дії (рішень, податкових повідомлень - рішень), в яких сума грошових зобов`язань ще не узгоджена та по яким буде здійснюватися або здійснюється процедура подальшого оскарження (адміністративного або судового). 
За таких підстав, після розгляду заперечень ТОВ "АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ" та при прийнятті контролюючим органом податкових повідомлень – рішень (рішень) зазначені акти індивідуальної дії обов`язково будуть оскаржені платником податків в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня або в судовому порядку. Про зазначені обставини буде також поставлено до відома і Врадіївський районний суд Миколаївської області. 
14. Відповідно до абзацу 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність має місце за наявності складу правопорушення — системи об`єктивних і суб`єктивних елементів діяння, побудованих за чотирма підсистемами, тобто структурно адміністративне правопорушення складається з чотирьох підсистем (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) та елементів, які входять до складу підсистеми (вина, мотив, мета).
Вина — основна і обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психологічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.
В даному випадку відсутня вина посадових осіб ТОВ "АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" у здійсненні адміністративного правопорушення. Відсутність вини виключає визнання діяння адміністративним порушенням.
15. Згідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.163-1КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України,
Об`єктом правопорушень, передбачених зазначеною статтею є суспільні відносини в сфері оподаткування.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністювини яку формі умислу,так іу формі необережності.
Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 ст.163-1 КУпАП можуть бути керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають викладатись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Неконкретність обвинувачення не дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, організувати ефективний захист своїх інтересів, а суду перевірити обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні правопорушення.
Звертаю увагу, що відповідно до постанови Верховного Суду України по справі № 826/20761/14 від 3 листопада 2015 року, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, у основу яких покладено згадувані висновки акта.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.
Згідно приписів ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії" суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
А згідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В той самий час, вважаю, що посадовими особами податкового органу, якими складався протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2026р. №144, факти порушення мною порядку ведення податкового обліку жодними належними та допустимими доказами доведено не було, в матеріалах справи зазначені докази відсутні та до суду посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області не направлялись та не подавались.
В свою чергу я заперечую проти висновків, фактів та даних, викладених в Акті перевірки, а при прийнятті актів індивідуальної дії (рішень) в обов`язковому порядку вони будуть оскаржені ТОВ "АК"ВРАДІЇВСЬКИЙ" в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня або в судовому порядку. 
Як наслідок, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь....”.
ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 15 год. 30 хв. 29.04.2026р., не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас 17.04.2026р. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 268 КУпАП, згідно яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Розглянув матеріали справи та пояснення ОСОБА_1 , суд вважає встановленим наступне.
Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, за яке передбачена відповідальність у виді штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 198.1.ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п. 198.3.ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 200.1, абз б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, який зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення № 145 від 17.03.2026р., Головним управлінням ДПС у Миколаївській області надано лише акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ “АК “Врадіївський” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість. у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 2472/14-29-07-04/05410530 від 25.02.2026р.
Водночас ОСОБА_1 , заперечуючи факт вчинення ним адміністративного правопорушення та результати проведеної перевірки, на противагу Головному управлінню ДПС у Миколаївській області, подав до суду наступні документи:
-пояснення ОСОБА_1 від 16.03.2026р. б/н;
-акт ГУ ДПС у Миколаївській області від 25.02.2026р. №2472/14-29-07-04/05410530 з додатками та поштовим конвертом;
-заперечення ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" від 16.03.2026р. №46;
-податкова декларація з ПДВ за травень 2024р. з додатками та квитанціями;
-податкова декларація з ПДВ за серпень 2024р. з додатками та квитанціями;
-податкова декларація з ПДВ за вересень 2024р. з додатками та квитанціями;
-податкова декларація з ПДВ за жовтень 2024р. з додатками та квитанціями;
-податкова декларація з ПДВ за грудень 2025р. з додатками та квитанціями; 
-договір підряду №//24/001 від 28 травня 2024 року;
-договірна ціна (додаток №2 до договору підряду №//24/001) монтаж металевих конструкцій 46,256т., монтаж покрівельного профнастилу 188,1 м2 з водостічною системою і стінового профнастілу 843 м2 з установленням металопластикових вікон 12 шт. (34,56 м2) авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну, Миколаївської області, що здійснюється в 2024 році;
-локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Монтаж металевих конструкцій 46,256т., монтаж покрівельного профнастилу 188,1 м2 з водостічною системою і стінового профнастілу 843 м2 з установленням металопластикових вікон 12 шт. (34,56 м2) Авторозвантажувач №2;
-підсумкова відомість ресурсів;
-довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2024 року;
-акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2024 року; 
-підсумкова відомість ресурсів Об`єкт: Авторозвантажувач №2;
-податкова накладна від 30.05.2024 року №12 з квитанцією;
-податкова накладна від 23.08.2024 року №15 з квитанцією;
-рахунок на оплату №30 від 29 травня 2024 року;
-платіжна інструкція №40 від 30.05.2024 року;
-платіжна інструкція №291 від 27.08.2024 року;
-накладна №47 від 14.06.2024 р. на відпуск товарно-матеріальних цінностей;
-акт №74 від 14.06.2024р. на списання матеріальних цінностей;
-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів №33 від 31.08.2024 року (автопідйомник ГУАР 1976);
-договір підряду №//24/002 від 08 серпня 2024 року;
-технічне завдання (додаток №2 до договору підряду №//24/002 від 08 серпня 2024р.) Заміна покриття даху 235,2 м2 з улаштуванням уклону для водовідведення будівлі вагової інв. №300018400 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області;
-договірна ціна (додаток №1 до договору підряду №//24/001 від 08 серпня 2024 р.) заміна покриття даху 235,2 м2 з улаштування уклону для водовідведення будівлі вагової інв. №300018400 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт. Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області, що здійснюється в 2024 році; 
-локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Заміна покриття даху 235,2м2 з улаштуванням уклону для водовідведення Будівля вагової інв. №300018400;
-підсумкова відомість ресурсів;
-довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2024 року;
-акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024 року;
-підсумкова відомість ресурсів Об`єкт: Будівля вагової інв. №300018400 (витрати-по факту);
-податкова накладна №11 від 15.08.2024 року з квитанцією;
-податкова накладна №1 від 02.09.2024 року з квитанцією;
-рахунок на оплату №55 від 08 серпня 2024 року;
-платіжна інструкція №252 від 15.08.2024 року;
-платіжна інструкція №352 від 12.09.2024 року;
-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів №44 від 31.10.2024 року (будівля вагової 1982);
-договір підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 року;
-технічне завдання (Додаток №2 до договору підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 р.) Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі при модернізації авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області;
-договірна ціна (Додаток №1 до договору підряду №//24/003 від 07 жовтня 2024 р.) Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі при модернізації авторозвантажувача №2 на території ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ" за адресою вул. Визволення, 104 смт Врадіївка, Врадіївського р-ну Миколаївської області, що здійснюється в 2024 році;
-локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Оформлення монтажних вузлів (з`єднань) металоконструкцій прогонів, балок, кріплень огорожі Авторозвантажувач №2;
-підсумкова відомість ресурсів;
-довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2024 р.;
-акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2024 року;
-підсумкова відомість ресурсів Об`єкт: Авторозвантажувач №2 (витрати - по факту);
-податкова накладна від 17.10.2024 №9 з квитанцією;
-рахунок на оплату №67 від 07 жовтня 2024 року;
-платіжна інструкція №683 від 18.10.2024 року;
-акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів №47 від 31.10.2024 року (автопідйомник ГУАР 1976);
-лист ТОВ "САЙРУС 78" №22 від 15.06.2024 року, щодо надання допуску на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-лист ТОВ "САЙРУС 78" №21 від 16.06.2024 року, щодо надання допуску на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-лист ТОВ "САЙРУС 78" №24 від 20.06.2024 року, щодо надання допуску на територію ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-витяг з журналу відвідувачів ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-витяг з журналу інструктажів ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ";
-наряд-допуск для виконання робіт на висоті від 08.07.2024 року;
-статут ТОВ "САЙРУС 78";
-розписка від 25.07.2022 року;
-паспорт ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 ;
-картка платника податків ОСОБА_2 ;
-опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу";
-витяг №2015514500160 з реєстру платників податку на додану вартість від 08.09.2020 року;
-наказ ТОВ "САЙРУС 78" №1 від 16.05.2017 року;
-наказ ТОВ "САЙРУС 78" №3-ОП від 10.07.2020 року;
-згода на збір та обробку персональних даних від 25.07.2022 року;
-фінансова звітність мікропідприємства ТОВ "САЙРУС 78" (форма 1-мс) станом на 31 грудня 2021 року;
-ліцензія №23-Л від 31 травня 2017 року;
-дозвіл №339.21.51 від 07.10.2021 року;
-компалаєнс - анкета для юридичних осіб ТОВ "САЙРУС 78";
-виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань №491073166686 від 28.05.2021 року;
-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань на 21.05.2024;
-довідка ТОВ "САЙРУС 78" від 25.07.2022 року;
-декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 09.06.2020 року;
-декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки від 27.05.2020 року;
-фінансова звітність мікропідприємства ТОВ "САЙРУС 78" (форма №1-мс) станом на 31 грудня 2023 року;
-реквізити ТОВ "САЙРУС 78";
-податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року з квитанцією;
-податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2024 року з квитанцією;
-податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за січень 2024 року з квитанцією;
-додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за січень 2024 року з квитанцією;
-додаток №5 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за січень 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за лютий 2024 року з квитанцією;
-додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за лютий 2024 року з квитанцією;
-додаток №1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за березень 2024 року з квитанцією;
-додаток 4ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за березень 2024 року з квитанцією;
-карта рахунку металобрухту 2024 р. ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", рахунок НОМЕР_3 , період 1 грудня 2023 року – 31 грудня 2024 р.;
-карта рахунку металобрухту 2025 р. ТОВ АК "ВРАДІЇВСЬКИЙ", рахунок 209, період 1 січня – 31 грудня 2025 р.;
-оборотно-сальдова відомість ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ", за рахунками:100, 101, 103, 1041, 1042, 1043, 1051, 1052, 1053, 106, 107, 108, 109. Період : 1 січня -31 грудня 2024 р.;
-оборотна відомість 01.01.24-31.12.24 ;
-оборотно-сальдова відомість ТОВ "АГРОКОМБІНАТ "ВРАДІЇВСЬКИЙ", за рахунками:100, 101, 103, 1041, 1042, 1043, 1051, 1052, 1053, 106, 107, 108, 109. Період : 1 січня -31 грудня 2025 р.;
-сальдо та обороти. Рахунок 15. Січень-грудень 2024 р.;
-сальдо та обороти.Рахунок 15. Січень- грудень 2025р.;
-оборотна відомість. 01.01.25-31.12.25;
-картка розрахунків. Рах.36*, 681*, 631*, 371*. Травень – жовтень 2024р.;
-матеріали фотофіксації виконаних робіт по автомобілерозвантажувачу та ваговій;
-витяг з офіційного сайту ТОВ "САЙРУС 78" (https://www.sayrus78.com.ua).
Отже, враховуючи факт подання 16.03.2026р. ТОВ “АК “ВРАДІЇВСЬКИЙ” до податкового органу заперечення від 16.03.2026р. № 46, в яких висловлена незгода з висновками, фактами і даними, викладеними в акті перевірки,слід зазначити, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області до акту перевірки не надано жодних доказів, зокрема документів первинного бухгалтерського обліку, які б підтверджували встановлені актом порушення вимог податкового законодавства, як і не надано рішення за результатами розгляду заперечень ТОВ “АК “ВРАДІЇВСЬКИЙ”,в той час, коли ОСОБА_1 , на підтвердження своїх заперечень, зокрема і щодо результатів перевірки, надав суду документи первинного бухгалтерського обліку та інші документи.
Вищевказане ставить під сумнів належне виконання Головним управлінням ДПС у Миколаївській області обов`язку щодо зібрання та подачі до суду доказів та доброчесність останнього під час вчинення таких дій, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості об`єктивно та всебічно розглянути справу.
При цьому суд цілком погоджується з доводами ОСОБА_1 викладеними у його письмових поясненнях щодо відсутності в його діях складу і події адміністративного правопорушення, зміст яких викладений вище по тексту постанови, а тому суд не вважає за необхідне повторно цитувати норми чинного законодавства та судову практику, на які ОСОБА_1 посилається у поясненнях, а також надавати окремо оцінку кожному доводу учасників судового розгляду щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі “Бочаров проти України” (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення “поза розумним сумнівом”. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.
У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі “Алене де Рібермон проти Франції” Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
У справах “Малофєєва проти Росії” (“Malofeyevav.Russia”, рішення від 30.05.2013р.) та “Карелін проти Росії” (“Karelinv.Russia”, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 23-36, 163-1, 221, 245, 247, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутню складу і події адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений та підписаний “04” травня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол