Справа № 159/3000/24
Провадження № 1-кп/159/112/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області 
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового 
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12024030550000409 від 21.03.2024року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, у військовому званні “солдат”, раніше неодноразово судимого, останній раз 21.04.2021 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 21 березня 2024 року, близько 00 год. 30 хв., знаходячись поблизу будинку № 81 по вул. Володимирській в м. Ковель Волинської області, діючи умисно, повторно, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч волі законного володільця транспортного засобу, а саме - автомобіля марки “ВАЗ 2107”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , червоного кольору, 1986 року випуску, вартістю 34443,00 грн., власником якого є ОСОБА_5 , через незачинені двері проник до салону автомобіля, де методом замикання електропроводів привів транспортний засіб в рух та незаконно заволодів ним, перемістивши його в просторі.
В подальшому, з`їхавши на пішохідний міст через р. Турія, що по вул. Фабрична в м. Ковелі, ОСОБА_4 не справився з керуванням транспортним засобом, допустив зіткнення з парканом мосту та з`їхав у водойму. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортирний засіб марки “ВАЗ 2107”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав пошкоджень, внаслідок чого потерпілому завдано майнової шкоди.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати та не позбавляти його волі.
Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що дії обвинуваченого  ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 289 КК України.
Таким чином,  ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.
Так суд враховує, що  ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України (ст. 12 КК України).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Суд враховує також те, що обвинувачений  ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності; має не зняту та непогашену попередню судимість; посередньо характеризується по місцю проживання; на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті не перебуває; приймає на військовій службі та приймає участь у захисті Батьківщини, внаслідок чого отримав вибухову травму.
Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій в потерпілого до обвинуваченого та його прохання щодо не суворої міри покарання.
Таким чином, вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) без конфіскації майна.
Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та позицію прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який було застосовано в ході досудового розслідування, закінчився 12.06.2024 року та не продовжувався.
Зважаючи на рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, суд не вбачає підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. 
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 1514,56 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 25.02.2024 року, від 25.03.2024 року та від 09.04.2024 року на майно (речові докази), з урахуванням ухвали суду від 17.06.2024 року про часткове скасування арешту майна, підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цього майна в порядку ст. 100 КПК України.
Долю решти речових доказів слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з  ОСОБА_4  в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 1514 (одна тисяч п`ятсот чотирнадцять ) грн. 56 коп. за проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Арешт, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2024 року, від 25.03.2024 року та від 09.04.2024 року на речові докази, з урахуванням ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.06.2024 року про часткове скасування арешту майна, - скасувати.

Речові докази:
- оптичні носії інформації, які містять відеозаписи події від 21.03.2024 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон марки «Iphone» (ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ) з сім-картою НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Самсунг» темно-синього кольору; корпус пошкодженого телефону «Iphone»; модулятор невідомої марки чорного кольору; спортивні штани чорного кольору; спортивну кофту фірми «NIKE» чорного кольору; куртку темно-синього кольору; кросівки чорного кольору фірми «NIKE»; кросівки сірого кольору фірми «ADIDAS», які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон марки «Iphone 14Pro» (IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ) з сім-картою НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Siemens» (IMEI: НОМЕР_9 ); сім-карту мобільного оператора «Київстар»; сім-карту мобільного оператора «Lifecell»; 3 (три) флеш-накопичувачі; куртку сірого кольору марки «ADIDAS»; кросівки чорні із білими вставками, які повернуто ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ), - залишити у володінні останнього;
- кросівки чорно-зеленого кольору фірми «Milano»; спортивні штани чорного кольору з написами білого кольору «ЕА7» та «Emporio Armani»; мобільний телефон марки «Iphone 12» (ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ) з наявною сім-картою НОМЕР_12 ; куртку чорного кольору з написом «Columbia», які повернуто ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ), - залишити у володінні останнього;
- кросівки марки «REEBOOK», чорного кольору; табличку для кріплення номерних знаків транспортного засобу, яку поміщено до сейф-пакету № WAR1821771; пластиковий фрагмент чорного кольору від транспортного засобу, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області, - повернути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 );
- легковий автомобіль «ВАЗ 2107», державний номерний НОМЕР_13 , який на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ).

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий 	ОСОБА_1