ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/4370/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богацької Н.С.
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2071/26 від 21.05.2026) за результатом розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Аптечна мережа «Фармація»
на рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026, ухвалене суддею Нікітенком С.В., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 02.02.2026
та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2026, ухвалене суддею Нікітенком С.В., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 16.02.2026
у справі № 916/4370/25
за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі»
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Аптечна мережа «Фармація»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 
про: стягнення 180 060,02 грн,
ВСТАНОВИВ
У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» (далі АТ «ДТЕК Одеські електромережі») звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Аптечна мережа «Фармація» (далі ПрАТ «АМ «Фармація»), в якому просило суд стягнути з останнього 180060,02 грн, з яких: 178170,22 грн вартість необлікованої електричної енергії та 1859,80 грн 3% річних.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/4370/25 та залучено до участі у ній третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ОСОБА_1 .
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 у справі № 916/4370/25 позов АТ «ДТЕК Одеські електромережі» задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ «АМ «Фармація» на його користь заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 178170,22 грн, 3% річних у розмірі 1859,80 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
02.02.2026 від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до Господарського суду Одеської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 12000 грн витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 у справі № 916/4370/25 заяву АТ «ДТЕК Одеські електромережі» задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «АМ «Фармація» на його користь 6000 грн витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погодившись з рішеннями суду від 29.01.2026 та від 10.02.2026 у справі № 916/4370/25, відповідач подав на них апеляційну скаргу, в якій просив їх скасувати.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2026 за апеляційною скаргою ПрАТ «АМ «Фармація» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 у справі № 916/4370/25 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 апеляційну скаргу ПрАТ «АМ «Фармація» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 у справі № 916/4370/25 - без змін.
21.05.2026 від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2071/26), в якій позивач просить стягнути з ПрАТ «АМ «Фармація» на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 вирішено здійснювати розгляд заяви АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2071/26 від 21.05.2026) у справі № 916/4370/25 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ПрАТ «АМ «Фармація» строк до 29.05.2026 для подання відзиву на заяву та роз`яснено учасникам цієї справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншому учаснику справи. 
Відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення від ПрАТ «АМ «Фармація» не надходив. Будь-яких інших заяви чи клопотань від учасників справи також не надходило.
Розглянувши заяву АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про ухвалення додаткового рішення (вх. № 2071/26 від 21.05.2026), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Пунктом 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів цієї справи та встановлено судом, 22.01.2024 між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (клієнт) та Адвокатським бюро «Перший радник» (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 621-ОЕМ-РП (далі договір), за умовами п. 1.1. якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту відповідно до умов цього договору платну професійну правничу допомогу, визначену у п. 1.2. цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти правничу допомогу та оплатити її у порядку та у строки, погоджені сторонами у цьому договорі.
Пунктом 1.2. договору визначено, що видами правничої допомоги, що може надаватись Адвокатським об`єднанням, є зокрема підготовка та подання процесуальних документів та інших документів правового характеру при розгляді справ судом, у тому числі у суді апеляційної інстанції (в тому числі, але не обмежуючись, відзиву на апеляційну скаргу).
Відповідно до п. 1.1 Договору адвокатське бюро зобов`язується надати правову допомогу позивачу за окремими письмовими або усним дорученням.
Адвокатське об`єднання звітує за результатами виконання доручення клієнта і надання правничої допомоги , надаючи на погодження клієнту Звіт про надання правничої допомоги (п. 3.1. договору).
Розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги за дорученням клієнта визначається сторонами окремо за кожним дорученням клієнта та зазначається у звітах про надання правничої допомоги (п. 4.1. договору).
Строк дії договору - до 31.12.2026 (п. 5.1. договору).
В матеріалах цієї справи міститься Звіт про надання правничої допомоги № 56-ОЕМ віл 19.05.2026, в якому зазначено наступне:
«На виконання договору Адвокатське об`єднання надало АТ «ДТЕК Одеські електромережі» правничу допомогу у справі в Південно-західному апеляційному господарському суді, а саме:
1. юридичний аналіз матеріалів апеляційної скарги та розробка загальної стратегії захисту клієнта в суді апеляційної інстанції (витрачений адвокатом час – 1 година);
2. проведення аналізу судової практики у подібних спорах (витрачений адвокатом час – 2 години);
3. підготовка та подання до суду процесуальних документів та інших документів правового характеру по справі (відзив на апеляційну скаргу) (витрачений адвокатом час – 6 годин);
4. загальний моніторинг справи в ЄДРСР, в підсистемі «Електронний Суд» (витрачений адвокатом час – 1 година).
Загальний розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надану правничу допомогу на підставі цього Звіту становить 12000 грн (з ПДВ)».
Колегією суддів враховується, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» у відзиві на апеляційну скаргу, який по суті є першою заявою по суті спору в суді апеляційної інстанції, надано (зазначено) суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи (12000 грн).
Окремо АТ «ДТЕК Одеські електромережі» зазначено, що відповідні докази на підтвердження понесення судових витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Із відповідною заявою представник АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернувся до суду 21.05.2026, тобто у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.
До вказаної заяви, окрім вищевказаних документів, додані докази її направлення іншим учасникам справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» дотримано порядок повідомлення про понесення судових витрат, а також надано суду належні та допустимі докази на підтвердження їх понесення.
Щодо розміру витрат.
Згідно ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Зважаючи на наведені положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, загальне правило розподілу судових витрат визначене ст. 129 ГПК України, яка є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи ч. 4 ст. 129 ГПК України, суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.
Отже, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, так і відповідно до ч. 5 ст. 129 цього Кодексу.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наведені у Звіті про надання правничої допомоги № 56-ОЕМ віл 19.05.2026 послуги (юридичний аналіз матеріалів апеляційної скарги та розробка загальної стратегії захисту клієнта в суді апеляційної інстанції (1 год.), проведення аналізу судової практики у подібних спорах (2 год.) та загальний моніторинг справи в ЄДРСР, в підсистемі «Електронний Суд» (1 год.)) фактично охоплюються послугою з підготовки (складення) у відповідності до вимог ст. 263 ГПК України відзиву на апеляційну скаргу, яка також визначена в п. 3 Звіту (підготовка та подання до суду процесуальних документів та інших документів правового характеру по справі (відзив на апеляційну скаргу) (6 год.), з огляду на що колегія суддів не вбачає підстав для подвійного нарахування відповідних витрат.
За таких підстав, загальна сума витрат, які підлягають відшкодуванню, враховуючи наведений позивачем розрахунок часу роботи адвоката (6 годин), становить 7200 грн.
Колегія суддів вважає, що у даному випадку витрати на правову допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 7200 грн, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, відповідають критерію розумності, вони є співмірними із виконаною адвокатом роботою, а їх відшкодування не матиме надмірний характер для відповідача.
При цьому суд також враховує і те, що відповідачем у розумінні статей 76-79 ГПК України не доведено неспівмірності та/або нерозумності, та/або нереальності витрат на професійну правничу допомогу позивача, а також те, що такі послуги не були надані. 
Разом з тим, як вже зазначалось, обов`язок такого доведення покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання/заперечує проти задоволення таких витрат у відповідній сумі.
Більш того, відповідачем взагалі не було подано жодного клопотання в порядку ч. 6 ст. 126 ГПК України про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача 7200 грн витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням того, що за ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат судовий збір не сплачується, то розподіл судових (судового збору) у такому випадку не здійснюється.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-283 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Заяву АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (вх. № 2071/26 від 21.05.2026) задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Аптечна мережа «Фармація» (код ЄДРПОУ 22447055; адреса: 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 20) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (код ЄДРПОУ 00131713; адреса: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б) 7 200 (сім тисяч двісті) грн витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 
У задоволенні решти заяви (вх. № 2071/26 від 21.05.2026) відмовити.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

Судді Г.І. Діброва 

Н.М. Принцевська