ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2026 р. справа № 300/9323/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данилюк І.М., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до змісту якого просить: визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо повторного взяття на військовий облік неправомірними; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути документи щодо виключення з військового обліку та адвокатський запит адвоката Данилюк І.М. №б/н від 29.08.2025 та надати вмотивовану відповідь; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виправити недостовірні відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом виключення інформації щодо порушення правил військового обліку та подання у розшук.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 як військовозобов`язаний перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 09 лютого 2024 року його було знято з військового обліку військовозобов`язаних із виключенням з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Після встановлення мобільного застосунку «Резерв+» позивач виявив відсутність цих даних, а також те, що він є порушником правил військового обліку. Підставою для внесення позивача до порушників стало нез`явлення його у встановлені в повістці строки для уточнення своїх даних. Позивач стверджує. що оскільки він був виключений з військового обліку як раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину відповідно до пп. 6 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то з цієї дати він є звільненим від виконання військового обов`язку як особа, що в силу закону вважається непридатною до проходження військової служби. Вважає, що факт виключення з військового обліку свідчить про те, що позивач більше не є військовозобов`язаним та, відповідно, не може бути призваний на військову службу під час мобілізації відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №2232-ХІІ та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
ІНФОРМАЦІЯ_5 надав суду пояснення, в яких зазначає, що з 18.05.2024 громадяни України, які раніше перебували на військовому обліку та були виключені з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України № 2232-XII, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки відпала підстава, за якою їх було виключено з військового обліку. 14.02.2024 позивач був виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 . Станом на дату відновлення позивача на військовому обліку частина 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не містила підстави для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.32).
У відповіді на пояснення позивач не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві (а.с.42).
Стосовно клопотання позивача про залишення без розгляду пояснення відповідача у зв`язку із пропуском п`ятнадцятиденного строку з моменту отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов, то суд зауважує, що ухвалою про відкриття провадження відповідачу було встановлено 15-денний строк для подання відзиву. Жодних строків для подання інших документів по суті справи, зокрема й пояснення, ухвалою суду не встановлено. Відтак вказане клопотання позивача слід залишити без розгляду.
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне. 
Позивач з 09.02.2024 виключений з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", про що вказано у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 12.08.2025 за №3283 повідомив позивача про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно з системою АІС «Оберіг» перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 як такий, який порушив правила військового обліку, оскільки системою АІС «Оберіг» автоматично було сформовано електронну повістку на 24.01.2025 про виклик до ТЦК для уточнення даних та направлено поштою за адресою, вказаною військовозобов`язаним під час оновлення даних. Оскільки ОСОБА_1 не з`явився у встановлений у повістці строк та не повідомив про наявність поважних причин неявки, його було автоматично віднесено системою АІС «Оберіг» до порушників правил військового обліку. Відтак, ОСОБА_1 необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 з військово-обліковим документом та всіма підтверджуючими документами, що посвідчують особу, з метою уточнення військово-облікових даних, дотримання приписів Правил військового обліку та з`ясування обставин щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.19).
ІНФОРМАЦІЯ_1 за результатами розгляду адвокатського запиту від 29.08.2025 листом від 04.09.2025 за №3628 повідомив позивача про те, що ОСОБА_1 згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 09.02.2024 був виключений з військового обліку на підставі ст. 37, ч. 6, п. 6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак, відповідно до змін у законодавстві, а саме постанови КМУ №560 від 18 травня 2024 року та чинної редакції ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на військову службу під час мобілізації призиваються особи, які раніше були засуджені за вчинення тяжких злочинів, і наявність судимості не є безумовною підставою для виключення з військового обліку або звільнення від мобілізації. У зв`язку з цим, громадяни, які раніше були виключенні з військового обліку виключно через наявність судимості, підлягають взяттю на військовий облік. Отже, ОСОБА_1 може бути призваний на військову службу під час мобілізації, якщо відсутні інші законні підстави для надання відстрочки або виключення з обліку. Вказано, що ОСОБА_1 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_8 з військово-обліковим документом та усіма підтверджуючими документами, що засвідчують особу, з метою уточнення військово-облікових даних га дотримання приписів Правил військового обліку (а.с.23).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі також - Закон №2232-XII) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно із частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.
Відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII (у редакції станом на час виключення позивача з військового обліку) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Надалі Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, частину 6 статті 37 викладено у такій редакції:
«Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 
2) припинили громадянство України; 
3) визнані непридатними до військової служби; 
4) досягли граничного віку перебування в запасі.».
18 травня 2024 року набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (надалі також - Порядок № 560).
Пунктом 4 розділу «Загальні питання» Порядку № 560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України “Про очищення влади”. Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади; особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України; особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджені за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засуджені службові особи, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище. Зазначені особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин; підозрювані або обвинувачені особи, які під час досудового розслідування або судового розгляду тримаються під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України. Зазначені особи, стосовно яких скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повинні невідкладно, але не пізніше 48 годин з дня оголошення ухвали про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з`явитися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання; підозрювані або обвинувачені особи, до яких під час досудового розслідування або судового розгляду застосовано інший захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ухвали слідчого судді про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Отже, з 18.05.2024 (дата набрання чинності Законом № 3633-IX) особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, є військовозобов`язаними, а частина 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у Рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з цього правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України: випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Тобто дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із набранням чинності і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами правовідносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
Внесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (стаття 58 Конституції України), якщо йдеться про ретроактивну дію закону. Однак, в цьому випадку йдеться не про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, а поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством.
Законодавець має право змінювати критерії військового обліку, якщо це відповідає національним інтересам держави.
У зв`язку із внесенням змін до Закону № 2232-XII звужено коло підстав для виключення з військового обліку.
Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.
З часу набрання чинності змін до Закону № 2232-XII він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.
Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.04.2026 в справі №280/6524/24.
Оскільки станом на момент взяття позивача на військовий облік після 18.05.2024 редакція статті 37 Закону №2232-XII не передбачала такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, а позивач підпадає під ознаки особи, яка підлягає взяттю на військовий облік, суд висновує, що відповідачем правомірно було взято ОСОБА_1 на військовий облік як військовозобов`язаного.
За наведеного правового регулювання та обставин справи суд дійшов висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття позивача на військовий облік (поновлення на обліку) та відмова у задоволенні клопотання про виключення з військового обліку вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. 
Відтак, не підлягає задоволенню також і похідна вимога про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виправити недостовірні відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом виключення інформації щодо порушення правил військового обліку та подання у розшук.
З огляду на вказане вище та встановлені судом обставини, суд висновує про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/ Біньковська Н.В.