ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року
м. Київ
справа № 686/20950/25
провадження № 61-1432св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - держава Україна в особі територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Хмельницькому, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року в складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Грох Л. М., Янчук Т. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
1. У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу 15 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
2. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
3. Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 08 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку звернувся з апеляційною скаргою.
4. До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому ОСОБА_1 вказав, що не був присутнім під час проголошення оскаржуваного судового рішення, копію якого отримав засобами поштового зв`язку 18 листопада 2025 року.
Короткий зміст судових рішень апеляційного суду 
5. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 грудня 2025 року визнано наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху. Заявнику запропоновано надати належним чином оформлену апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, зазначивши інші поважні причини пропуску цього строку, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів отримання ним копії рішення місцевого суду саме 18 листопада 2025 року.
6. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року.
7. Апеляційний суд, врахувавши, що ухвала Хмельницького апеляційного суду від 18 грудня 2025 року отримана ОСОБА_1 25 грудня 2025 року, проте заявник не подав належним чином оформлену апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із доказами отримання ним копії рішення місцевого суду саме 18 листопада 2025 року, дійшов висновку, що наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
8. Додатково Хмельницький апеляційний суду врахував, що відповідно до протоколу судового засідання від 27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, в якому було проголошено судове рішення.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
9. У лютому 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року.
10. Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
11. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційної інстанції, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
12. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд невірно встановив обставини справи, оскільки суд не перевірив наявність в матеріалах справи доказів отримання заявником рішення суду першої інстанції саме 18 листопада 2025 року, не перевірив, що ОСОБА_1 не був присутнім під час проголошення судового рішення, оголошення якого було анонсовано через 4-5 годин, при цьому, заявник мав повернутися з м. Хмельницького до м. Києва. Тобто, заявнику не було вручено судове рішення в день його проголошення, а отже він мав право на поновлення строку на апеляційне оскарження з дня отримання рішення суду.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
13. У березні 2026 року Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Хмельницькому, подало до Верховного Суду через систему «Електронний суд» відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просило відмовити в задоволенні касаційної скарги, а ухвалу апеляційного суду залишити в силі
Фактичні обставини справи, встановлені судами
14. У відкритому судовому засіданні 27 жовтня 2025 року Хмельницький міськрайонний суду Хмельницької області ухвалив рішення суду.
15. Відповідно до протоколу судового засідання від 27 жовтня 2025 року № 5344122 ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні до стадії ухвалення судового рішення, проголошення якого не відбулося у зв`язку з неприбуттям учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.
16. 08 грудня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся з апеляційною скаргою, у клопотанні про поновлення строку вказував, що судове рішення першої інстанції отримав засобами поштового зв`язку 18 листопада 2025 року.
17. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , визнав наведені ним причини пропуску строку не поважними в зв`язку з відсутністю доказів отримання рішення місцевого суду саме 18 листопада 2025 року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
18. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
19. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
20. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
21. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
22. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
23. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
24. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
25. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
26. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
27. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
28. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
29. Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
30. Відповідно до положень статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
31. Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).
32. За правилом частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
33. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
34. Хмельницький апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 , отримавши 25 грудня 2025 року ухвалу суду від 18 грудня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, жодних документів на усунення недоліків скарги не подав, жодних заяв, клопотань до суду не надходило, зокрема й про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, підставно відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі в зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року.
35. Верховний Суд звертає увагу, що в цьому випадку відмова у відкритті апеляційного провадження є наслідком неусунення недоліків скарги заявником в частині подання заяви про поновлення пропущеного строку із посиланням на відповідні докази, зокрема отримання оскаржуваного рішення суду першої інстанції 18 листопада 2025 року.
36. При цьому Верховний Суд враховує, що ОСОБА_1 до касаційної скарги на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року додав копію конверту, в якому ним було отримано рішення суду, що свідчить про те, що у нього була наявна можливість усунення недоліків апеляційної скарги і надати докази на підтвердження дня отримання рішення суду, якою (можливістю) він не скористався.
37. Тобто за відсутності будь-яких звернень (заяв, клопотань) від особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, що була залишена без руху, та відсутності заяви про продовження строку для усунення недоліків, за умови наявності доказів отримання ухвали заявником, суд апеляційної інстанції, який вчинив таку процесуальну дію, як залишення скарги без руху, зокрема з підстав неповажності наведених причин пропуску строку на оскарження судового рішення, очевидно не може винести іншого процесуального рішення крім ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.
38. В цій справі Верховний Суд враховує, що як на момент залишення 18 грудня 2025 року без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 , так і на час відмови 13 січня 2026 року у відкритті апеляційного провадження у справі, матеріали справи № 686/20950/25 не містили доказів отримання заявником копії рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року.
39. Тому в цьому випадку, коли ОСОБА_1 посилався на конкретні обставини отримання ним оскаржуваного судового рішення засобами поштового зв`язку, він мав надати такі докази апеляційному суду на підтвердження клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки Хмельницький апеляційний суд не мав у своєму розпорядженні таких доказів, відповідно, й не мав можливості перевірити обставини пропуску процесуального строку, на які ОСОБА_1 посилався у клопотанні. 
40. Отже, встановивши, що ОСОБА_1 25 грудня 2025 року отримав копію ухвали апеляційного суду від 18 грудня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, проте жодних документів на усунення недоліків вказаної скарги суду не направив, так само й не надсилав заяви про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, що стало передбачуваним та законним наслідком відмови у відкритті апеляційного провадження у справі в зв`язку з пропуском строку на оскарження рішення місцевого суду на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
41. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
42. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
43. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
44. У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року).
45. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
46. Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
47. З огляду на вказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу тридцятиденного строку з моменту ухвалення рішення суду першої інстанції 27 жовтня 2025 року, поважність причини пропуску строку на його оскарження ОСОБА_1 належно не обґрунтовано та в суді апеляційної інстанції не підтверджено доказами, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.
48. Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
49. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
50. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
51. Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
52.  Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.
53. Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді  Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
В. В. Сердюк