Справа № 464/2869/26
пр.№ 2-о/464/168/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді   Теслюка Д.Ю., 
за участі секретаря судового засідання  Гирьки К.В., 
заявниці      ОСОБА_1 ,
представника заявниці    Водопийко Х.Т., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, 
у с т а н о в и в:

заявниця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Водопийко Х.Т., звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи ОСОБА_2 строком на шість місяців, із визначенням таких заходів тимчасового обмеження прав: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
В обґрунтування заяви покликається на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх років ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, вчиняє відносно неї домашнє насильство, як фізичне, так і психологічне. Останній ображає її, виганяє з дому, нецензурно лається, висловлює погрози та піднімає руку, у зв`язку з чим протягом останнього часу заявниця проживає у своєї доньки та відчуває страх за своє життя і здоров`я. Так, 28.03.2026 заявниця звернулась на лінію 102 з приводу того, що цього ж дня о 15:47 год її побив чоловік ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завдавав їй ударів руками та ногами по всьому тілу та погрожував ножем. На вказаний виклик прибула поліція, якими також встановлено, що ОСОБА_2 має гладкоствольну зброю в квартирі та виявлено ніж, яким останній їй погрожував. Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста від 28.03.2026 заявниці встановлено діагноз: поверхнева травма інших частин голови, забій, множинні забої м`яких тканин обличчя та спинки носа, у зв`язку з чим заявниця перебувала на амбулаторному лікуванні. За вказаним фактом 21.04.2026 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №215713. Також, згідно з постановою Сихівського районного суду м.Львова від 06.04.2026 ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.191 КУпАП, а саме за порушення правил зберігання мисливської гладкоствольної рушниці, та накладено стягнення у виді штрафу. Згідно з талоном-повідомленням від 15.04.2026 цього ж дня на адресу ЛРУП №2 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій остання просила прийняти міри до її чоловіка, який їй погрожує та тероризує телефонними дзвінками, а також згідно з талоном-повідомленням від 08.04.2026 цього ж дня на адресу ЛРУП №2 надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що остання просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_2 , який її переслідує. Таким чином, оскільки таке насильство триває вже довгий період часу, звернення в правоохоронні органи не дають жодного результату, а тому заявниця вимушена звертатись до суду із цією заявою.
Ухвалою від 28.04.2026 прийнято заяву до розгляду та призначено судовий розгляд такої. 
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник – адвокат Водопийко Х.Т. заяву підтримали з підстав, що наведені в такій, просив заяву задовольнити в повному обсязі.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належни чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , які разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлено, що між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28.03.2026 виник конфлікт, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась на лінію 102 із відповідним повідомленням. 
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
Згідно із п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).
Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.
Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. 
Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
На підтвердження обґрунтування своїх вимог, заявницею ОСОБА_1 до поданої заяви долучено такі докази:
- копію талону повідомлення єдиного обліку №7843 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію;
- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №215713 від 21.04.2026, складеного стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП;
- копію талону повідомлення єдиного обліку №8869 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію;
- копію талону повідомлення єдиного обліку №9406 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію;
- копію Консультаційного висновку спеціаліста від 28.03.2026 та медичного висновку №111-444Т-НРНС-НХМВ від 30.03.2026;
- копію відповіді т.в.о. начальника ВП №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області від 22.04.2026 щодо звернення ОСОБА_1 ;
- копію письмових пояснень ОСОБА_1 за фактом події, яка мала місце 28.03.2026.
Судом встановлено, що в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо події, яка мала місце 28.03.2026. Разом з тим, справа про адміністративне правопорушення на даний час ще не розглянута.
Таким чином, доказів, які б свідчили про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення ним домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , суду не надано. 
Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису, оскільки встановлено, що після 28.03.2026 ОСОБА_1 проживає разом з донькою, окремо від чоловіка. Надані в судовому засіданні пояснення заявниці ОСОБА_1 про те, що з часу, коли вона проживає в доньки, ОСОБА_2 їй телефонує та приходить за місцем її роботи, свідчать про намагання останнього примиритись із заявницею, про що також остання зазначила.
Окрім цього, в Формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №215713 від 21.04.2026, ОСОБА_1 відповіла, що раніше кривдник застосовував фізичне насильство, яке спричинило тілесні ушкодження середнього або тяжкого ступеня, однак в судовому засіданні остання повідомила, що раніше таких ушкоджень не отримувала, відтак суд не бере даний доказ до уваги, оскільки така оцінка ризиків проведена формально.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
У постанові Верховного Суду від 06.02.2020 року у справі № 753/8626/19, якою відмовлено у застосуванні обмежувального припису, міститься правовий висновок, згідно з яким під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають установлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства в будь-якому його прояві. Правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що сам факт неодноразового звернення до різних органів із підстав учинення щодо неї психологічного та фізичного домашнього насильства не підтверджує факту вчинення домашнього психологічного насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Враховуючи викладене вище, оскільки заявницею ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження необхідності видачі обмежувального припису, відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити. 
Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 – 265, 293, 350-1 - 350-8 ЦПК України, 

у х в а л и в:

у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. 

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження): 
Заявниця: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа:  ОСОБА_2 , РНОКПП не надано, АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК