ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/14288/24
провадження № 2/753/550/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, питання про розподіл судових витрат, заявлених представником позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокатом Бочаровим С.В. під час розгляду цивільної справи № 753/14288/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та про зобов`язання вчинити дії, а також питання про розподіл судових витрат заявлених представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвокатом Осіповим О.А. під час розгляду справи № 753/14288/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та про зобов`язання вчинити дії, - 

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2025 у цивільній справі № 753/14288/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та про зобов`язання вчинити дії у позовних вимогах було відмовлено в обох випадках.
Від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Бочарова С.В. 07.04.2025 надійшло клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу.
Від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвоката Осіпова О.А. 06.05.2025 надійшло клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу.
Судом встановлено, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2025 у цивільній справі № 753/14288/24 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та про зобов`язання вчинити дії у позовних вимогах було відмовлено.
За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликались.
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що у межах даного провадження одночасно розглядалися первісний позов та зустрічний позов.
Рішенням суду у задоволенні первісного позову відмовлено. Також відмовлено у задоволенні зустрічного позову.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
Згідно із частинами першою та другою ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати покладаються на позивача.
Оскільки первісний та зустрічний позови є самостійними процесуальними вимогами, питання розподілу судових витрат має вирішуватися окремо щодо кожної із зазначених вимог залежно від результатів їх розгляду.
У зв`язку з відмовою у задоволенні первісного позову відповідач за первісним позовом набув право на відшкодування понесених ним та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із захистом від первісного позову.
Одночасно у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову відповідач за зустрічним позовом набув право на відшкодування понесених ним та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із захистом від зустрічного позову.
Таким чином, кожна зі сторін має право на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у відповідній частині спору, у якій рішення ухвалено на її користь.
Вирішуючи питання про розмір витрат, що підлягають відшкодуванню, суд враховує критерії, визначені ч. 3, 5 статті 141 ЦПК України, а саме дійсність, необхідність, співмірність та розумність понесених витрат.
Судом встановлено, що між адвокатом Бочаровим С.В. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № б/н від 22.07.2024, відповідно до умов якого до якості наданої адвокатом правової/правничої допомоги претензій з боку Муренко Р.І. не існує.
Згідно п. 4 договору про надання правничої допомоги звертаючись до суду із позовною заявою було орієнтовно визначено розмір судових витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає звіт про виконання роботи та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З огляду на перелік виконаних робіт суд звертає увагу про неможливість задовольнити в повному обсязі заявлені вимоги, з огляду на те що у задоволені позовних вимог за первісним позовом було відмовлено, проте у задоволені позовних вимог за зустрічним позовом відповідачу за первісним позовом було також відмовлено, з огляду на це необхідно застосувати принцип ст. 141 ЦПК України, тобто задовольнити частково з урахуванням пропорційності заявлених вимог. 
Згідно звіту про виконання роботи адвокатом Бочаровим С.В. за дорученням клієнта ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.07.2024 саме за зустрічним позовом було виконані наступні роботи: 02.10.2024 - підготовка відзиву на зустрічний позов (4000 грн./2=2000 грн.), 08.10.2024 - підготовка відзиву на зустрічний позов (4000 грн./2=2000 грн.), 19.12.2024 - участь у підготовчому судовому засіданні (4000 грн./2=2000 грн.), 06.02.2025 - участь у судовому засідання (4000 грн./2=2000 грн.), 25.02.2025 - участь у судовому засіданні (4000 грн./2=2000 грн.), 15.04.2025 - участь у судовому засіданні (4000 грн./2=2000 грн.), 22.04.2025 - участь у судовому засіданні (4000 грн./2=2000 грн.). 
Таким чином, суд вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу задовольняє частково у сумі 14000,00 грн. в розмірі витрат на підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях в частині розгляду зустрічного позову в цій справі, а саме в пропорції 1/2 від наданих загалом послуг.
Стосовно вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.
Згідно до умов договору про надання правової допомоги № б/н від 11.09.2024 він був укладений між адвокатом Осіповим О.А. та ОСОБА_2 . До якості наданої адвокатом правової/правничої допомоги притензії з боку ОСОБА_2 відсутні.
Згідно договору про надання правничої допомоги звертаючись до суду із позовною заявою було орієнтовно визначено розмір судових витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає звіт про виконання роботи та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З огляду на перелік виконаних робіт суд звертає увагу про неможливість задовольнити в повному обсязі заявлені вимоги, з огляду на те що у задоволені позовних вимог за зустрічним позовом було відмовлено, проте у задоволені позовних вимог за первісним позовом позивачу було також відмовлено, з огляду на це необхідно застосувати принцип ст. 141 ЦПК України, тобто задовольнити частково з урахуванням пропорційності заявлених вимог. 
Згідно звіту про виконання роботи адвокатом Осіповим О.А. за дорученням клієнта ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.09.2024 за первісним позовом було виконані наступні роботи: згідно акту прийому передачі від 11.09.2024 адвокатом було підготовлено і подано клопотання про ознайомлення зі справою, виїзд до суду і проведено ознайомлення в суді з матеріалами справи, а також консультація (4800,00 грн.+7200,00 грн+2400,00 грн.=14400,00 грн.), згідно акту прийому передачі від 06.05.2025 адвокат був присутній у судових засіданнях 19.11.2024 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.), 19.12.2024 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.), 06.02.2025 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.), 25.02.2025 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.), 15.04.2025 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.), 22.04.2025 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.), 02.05.2025 (4800,00 грн./2=2400,00 грн.). 
Таким чином, суд вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу задовольняє частково у сумі 31200,00 грн. в розмірі витрат на підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях в частині розгляду первісного позову в цій справі, а саме в пропорції 1/2 від наданих загалом послуг.
Судом встановлено, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, саме у частинні відмови судом у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, становить у розмірі 14000,00 грн., що є документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом справи та відповідають критерію розумності.
Також судом встановлено, що витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, саме у частині відмови судом у задоволенні позовних вимог за первісним позовом, становить у розмірі 31200,00грн., що є документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом справи та відповідають критерію розумності.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, що повинен забезпечити справедливий баланс інтересів сторін, враховувати результат вирішення спору щодо кожної заявленої вимоги та не допускати безпідставного покладення на сторону надмірного тягаря судових витрат. Так у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 зазначив, що судові витрати підлягають розподілу з урахуванням результату вирішення кожної вимоги та принципу справедливості, а суд має забезпечити пропорційний баланс судових витрат сторін відповідно до ст. 141 ЦПК України. Аналогічний підхід застосовується й у випадках, коли у межах одного провадження заявлені взаємні вимоги сторін, що зумовлює необхідність визначення фактичного фінансового результату розподілу витрат.
З огляду на те, що кожна зі сторін має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а присуджені до відшкодування суми мають зустрічний характер, суд дійшов висновку про необхідність визначення остаточного розміру зобов`язання шляхом взаємного зарахування присуджених сум.
Суд враховує, що стягнення повної суми витрат окремо на користь кожної зі сторін не відповідатиме принципу процесуальної економії та фактично призведе до виникнення двох зустрічних виконавчих документів, тоді як правова мета розподілу судових витрат полягає у визначенні остаточного майнового результату між сторонами спору.
Враховуючи, що на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн., а на користь ОСОБА_2 - у розмірі 31200,00 грн., суд вважає за необхідне здійснити взаємне зарахування зазначених сум та визначити до стягнення різницю між ними.
На підставі викладеного, зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, після взаємного зарахування присуджених сум остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить 17200,00 грн. (31200,00 грн. - 14000,00 грн.= 17200,00 грн.)
Відповідно до матеріалів справи № 753/14288/24 вбачається, що сторони вчасно подали клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17200,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя    В.Л. Котвицький