29.06.2026 Справа № 756/16207/25

Провадження № 2-а/756/226/25
Справа № 756/16207/25

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
29 червня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді Оболонського районного суду міста Києва Жука М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що 01 жовтня 2025 року належний йому транспортний засіб CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 був евакуйований інспекцією з паркування. Крім того, позивач вказує, що 30 вересня 2025 року головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради Серяком Є.М. була винесена постанова серії 2КІ №0007930374 про адміністративне правопорушення, на його думку, нібито за порушення правил зупинки/стоянки на смузі для маршрутних транспортних засобів з посиланням на п.17.1 ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП.
З вказаною постановою позивач не згоден, своєї вини не визнає, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на відсутність доказів порушення, які б підтверджували необхідність евакуації транспортного засобу. Наполягає на тому, що автомобіль був припаркований у спеціально облаштованому паркувальному кармані, який не перешкоджає руху маршрутного транспорту на підтвердження чого надав фотофіксацію. 
З цих підстав позивач просив суд визнати протиправною евакуацію автомобіля CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 та скасувати постанову серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2026 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з посиланням на п.17.1 ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.
У строк визначений ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовуючи це тим, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради Серяка Є.М. серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2025 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення відповідно ч.3 ст.122 КУпАП за зупинку транспортного засобу CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушено п.17.1. ПДР.
Посилаючись на фотофіксацію відповідач зазначає, що транспортний засіб CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 було розміщено на проїзній частині в зоні дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» з табличкою 5.5. «Дорога з одностороннім рухом», отже обґрунтування позивача в позовній заяві своїх вимог не відповідають обставинам справи та не підтверджуються відповідними доказами. 
Крім того, відповідач вважає ОСОБА_1 неналежним позивачем, оскільки його права жодним чином не були порушені. Наголошує, що транспортний засіб CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ТОВ «Ейвенс Україна», керівником якого є Булал Уалід, відносно якого складена постанова серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2026 року. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 сплатив штраф за вказаною постановою.
Разом з відзивом відповідач надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, мотивуючи тим, що оскаржуваною постановою права ОСОБА_1 жодним чином не порушуються і порушені бути не могли.
У відповіді на відзив позивач зазначав, що він є належним користувачем транспортного засобу CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується ним як службове авто на підставі договору лізингу, укладеного між ТОВ «Ейвенс Україна» та ТОВ «ТоталЕнерджіес маркетинг Україна», в якій він працює. Вказаний договір позивачем не наданий до відповіді на відзив. 
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30 вересня 2026 року головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради Серяком Є.М. винесено постанову серії 2КІ №0007930374, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. на Булала Уалід, за зупинку транспортного засобу CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушено п.17.1 та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Згідно наданої позивачем квитанції за сплату № 878311888 від 30 вересня 2025 року ОСОБА_3 сплатив штраф за постановою серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2025 року в сумі 340 грн., за евакуацією транспортного засобу в сумі 1270 грн., за зберігання на спецмайданчику в сумі 324 грн. (а.с. 4).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ТОВ «Ейвенс Україна» (а.с. 6-7).
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із пунктом 1 частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду.
Водночас таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у відповідних законодавчих актах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Згідно з пунктами 18, 19 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;
індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Так, правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб`єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов`язків учасників конкретних правовідносин.
Водночас правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов`язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта і відповідно інший суб`єкт зобов`язаний виконувати його вимоги.
Зміст вищенаведених норм свідчить, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або щодо прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.
В межах цієї справи позивач оскаржує постанову серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2025 року винесену відповідачем відносно ОСОБА_2 та якою накладено адміністративне стягнення відповідно ч.3 ст.122 КУпАП за зупинку транспортного засобу CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушено п.17.1. ПДР.
Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з адміністративним позовом, просив суд скасувати постанову серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Суд зауважує, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови не здійснював відносно позивача публічно-владних функцій, між ними відсутні юридичні правовідносини, що своєю чергою, не породжує для позивача права на захист.
Також оскаржувана постанова не створює для ОСОБА_1 прав та/чи обов`язків, що виключає можливість оскарження цієї постанови позивачем.
Суд акцентує увагу на тому, що наведені скаржником твердження зводяться до незгоди позивача із евакуацією транспортного засобу, за словами позивача, яким він користується, як службовим автомобілем. 
Проте, як вбачається з наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб CITROEN C4 X д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ТОВ «Ейвенс Україна», керівником якого є Булала Уаліда на якого, зокрема, і була винесена відповідачем постанова серії 2КІ №0007930374 від 30 вересня 2025 року, тобто вказана постанова не зачіпає права позивача і він не має права її оскаржувати. 
За приписами частин 2, 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
Суд зазначає, що оскаржувана позивачем постанова за своїм змістом не може створювати юридично значущі наслідки для позивача, не зумовлює впливу на його права, обов`язки або інтереси, що унеможливлює їх порушення з боку Департаменту територіального контролю міста Києва 
Отже, в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не породжують правових наслідків для позивача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, зважаючи на відмову в задоволенні позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя