БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07541, вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська обл.
Номер провадження 3/356/140/26 
Справа № 356/388/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2026 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інша зазначена в матеріалах справи адреса місця проживання АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 18.02.2019, орган, що видав, 3219, РНОКПП НОМЕР_2 , 
за ст. 124 КУпАП 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596343 від 20.02.2026, водій автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 20.02.2026 о 07 годині 15 хвилин, в м. Березань Київської області, по вул. Привокзальна, 1Б, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, коли здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався праворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.6 ПДР - за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий мед. огляд, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що того дня він заїжджав з головної дороги на площу до магазину "Фора" на парковку, по якій рухався автомобіль КІА, водій якого перевищив швидкість та не врахував погодні умови, внаслідок чого врізався в автомобіль ОСОБА_1 . Відзначив, що тоді була сильна ожеледиця на дорозі, а поверх льоду лежав сніг. Автомобіль КІА рухався зі швидкість приблизно 30 км/год, його гальмівний шлях склав приблизно 3 м. Зауважив, що гальмував та вивернув руль, проте зіткнення не вдалось уникнути. Окремо пояснив, що в тому місці немає розмітки, одностороннього руху чи заборони здійснювати поворот чи заїзд.
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня він їхав на вокзалі поблизу кафе «Чайка», та виїжджав з центральної площі в напрямку головної дороги. В цей час інший автомобіль на великій швидкості заїжджав до магазину «Фора» з дороги, та він не встиг зупинитись і цей атомобіль в`їхав в передню частину його авто. Пояснив, що у тому місці розмітки та дорожніх знаків немає, проте є круговий рух. Всі заїжджають від кафе «Чайка», а виїжджають з іншого боку. Також зауважив, що ОСОБА_1 мав його пропустити, як перешкоду справа. 
В судове засідання також викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, на виклик суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, із заявами чи клопотаннями не звертались (а.с.15).
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію потерпілого, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Так, статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють відповідні правила.
Так, згідно приписів ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі – ПДР). 
Згідно положень п.п. 1.3, 1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР). 
За змістом п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Суду надано наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596343 від 20.02.2026 (а.с.1), схему ДТП, на якій зафіксовано об`єкти та дорожні умови на місці дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби учасників ДТП та координати їх розміщення, місце зіткнення, а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП; схема в установленому порядку підписана учасниками ДТП, зауважень не містить (а.с.3), рапорт заступника начальника СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Проданова І. (а.с.2), рапорт, зареєстрований в ІПНП (ЖЄО) ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області за № 1957 від 20.02.2026 (а.с.2а), пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), пояснення потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4).
Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
У Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, жодних доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що утворювали б склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять та в судовому засіданні їх не встановлено.
Пункт 2.6. Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , передбачає, що за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.
Відповідно, вказаний пункт ПДР жодним чином не стосується обставин, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. В самому протоколі не зазначено, що водій ОСОБА_1 не виконв обов`язок пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом, а також не вказано, яким чином порушення вказаного пункту призвело до пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Крім того, як вбачається зі схеми ДТП та підтверджено учасниками в судовому засіданні, на місці, де сталось зіткнення, відсутні дорожні знаки та дорожня розмітка, зіткнення сталось на парковці.
За таких обставин, суд відхиляє твердження потерпілого щодо організації на місці ДТП кругового руху, оскільки матеріалами справи такі доводи не підтверджуються.
Єдиним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі – ПДР), якими повинні керуватися всі водії. 
Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд позбавлений права самостійно формулювати обвинувачення особі у вчиненні правопорушення, що має бути належно сформульованим у протоколі про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на його складання.
Достатніх належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище підстав.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП має бути закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу даного адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 124, 283, 284, 294 КУпАП України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя:      І. О. Капшученко