печерський районний суд міста києва
Справа № 757/23777/26-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Гридасова А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Офісу Генерального прокурора, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
09 лютого 2026 року встановлено, що капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла (далі - ІТВ) НВМКЦ «ГВКГ», який входить до складу Центру обробки інформації з організації медичного забезпечення та медичних інформаційних систем НВМКЦ «ГВКГ», в порушення вимог статей 11 - 17, 59 Статуту, статей 4 - 6, 114 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 14.10.2024 № 687) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743 (зі змінами) (далі - Інструкція № 280) та пункту 8 Положення про ІТВ не здійснив належний контроль за особовим складом ІТВ та не надав доповідь уповноваженій особі із запобігання корупції або командуванню НВМКЦ «ГВКГ» про систематичні факти невиконання підлеглими працівниками та військовослужбовцями ІТВ службових обов`язків, а також зловживання з боку полковника ОСОБА_2 (колишнього начальника Центру обробки інформації з організації медичного забезпечення та медичних інформаційних систем, до складу якого входить ІТВ), яка полягає у незаконному збагаченні за рахунок одержання грошового забезпечення підлеглих військовослужбовців.. 
Таким чином начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла НВМКЦ «ГВКГ» капітан ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та щиро розкаюється.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №22025000000000783 від 03.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч.3 с. 28, ч.5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України), організація і процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.
Так, 06.02.2026, у НВМКЦ «ГВКГ» відбулися слідчі дії в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 22025000000000783 від 03.07.2025, у яких, серед іншого, встановлювались обставини невиконання посадових обов`язків працівниками та військовослужбовцями Збройних Сил України, які входили до складу ІТВ НВМКЦ «ГВКГ», а також привласнення грошового забезпечення та заробітної плати колишнім начальником Центру обробки інформації з організації медичного забезпечення та медичних інформаційних систем, до складу якого входить ІТВ.
У ході досудового розслідування 06.02.2026 повідомлено про підозру наступним особам: начальнику ЦОІ НВМКЦ "ГВКГ" полковнику ОСОБА_2 за частиною 5 статті 191 КК України за фактом незаконного збагачення за рахунок одержання грошового забезпечення підлеглих військовослужбовців, шляхом зловживання своїм службовим становищем, оператору відділення ІТВ НВМКЦ "ГВКГ" старшому солдату ОСОБА_3 за фактом ухилення від військової служби іншим способом шляхом обману, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 409 КК України.
Також, з`ясовано, що полковник ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника відділу організації охорони (об`єктів) НВМКЦ "ГВКГ" (далі - відділу охорони) та начальника ЦОІ, будучи військовою службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, залучив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших осіб, які проходять військову службу у підконтрольному полковнику ОСОБА_2 підрозділі НВМКЦ "ГВКГ", для незаконного збагачення за рахунок одержання грошового забезпечення підлеглих військовослужбовців, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
В свою чергу, капітан ОСОБА_1 зазначив, що будучи начальником ІТВ за вказівкою ОСОБА_2 підписував документи на працевлаштування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до підконтрольних полковнику ОСОБА_2 підрозділів НВМКЦ «ГВКГ».
Також з`ясовано, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцями та проходячи службу у НВМКЦ «ГВКГ», не перебувають на місці несення служби та фактично ухиляються від виконання обов`язків покладених на них у зв`язку із проходженням військової служби.
Таким чином капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника ІТВ НВМКЦ «ГВКГ», в порушення вимог статей 11 - 17, 59 Статуту, статей 4 - 6, 114 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог Інструкції № 280 та пункту 8 Положення про ІТВ, умисно не виконав покладений на нього службовий обов`язок щодо контролю за особовим складом ІТВ та не надав доповідь уповноваженій особі із запобігання корупції або командуванню НВМКЦ «ГВКГ» про систематичні факти невиконання підлеглими працівниками та військовослужбовцями ІТВ службових обов`язків, а також зловживання з боку полковника ОСОБА_2 (колишнього начальника Центру обробки інформації з організації медичного забезпечення та медичних інформаційних систем, до складу якого входить ІТВ), яка полягає у незаконному збагаченні за рахунок одержання грошового забезпечення підлеглих військовослужбовців.
Згідно із приміткою до ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Наказом начальника національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (по стройовій частині) № 102 від 08.04.2022 ОСОБА_1 призначено начальником інформаційно-телекомунікаційного вузла НВМКЦ «ГВКГ».
Функціональні обов`язки начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла НВМКЦ «ГВКГ» закріплені в Положенні про інформаційно-телекомунікаційний вузол НВМКЦ «ГВКГ» та затверджені 01.10.2025, до яких, серед іншого, відноситься обов`язок здійснювати належну організацію роботи ввіреного підрозділу, загальну координацію і контроль, розподіляти обов`язки серед особового складу ІТВ, забезпечувати додержання працівниками правил внутрішнього розпорядку та інше. 
Окрім цього, на капітана ОСОБА_1 покладено обов`язки відповідно до вимог статей 11-17, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4-6, 13, 78, 104, 110, 114 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Таким чином, ОСОБА_1 , маючи військове звання «капітан», обіймаючи посаду начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла НВМКЦ «ГВКГ» відповідно до своїх функціональних обов`язків, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, тобто є військовою службовою особою.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
За приписами ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно з ст. 17 вказаного Статуту на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно з Законом України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед Державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Відповідно до вимог статей 31, 32, 33 Статуту, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців.
Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни.
Статтею 28 Статуту визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:  наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;
Згідно до вимог ст. ст. 29, 31, 32, 33 Статуту, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. 
Згідно зі ст. 17 Статуту на військовослужбовців під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Відповідно до ст. 114 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі якщо військовослужбовець виявив факти розкрадання чи псування військового майна, незаконного витрачання коштів, зловживання у забезпеченні військовим майном, недоліки у стані озброєння та бойової техніки чи інші факти, які заподіють шкоду Збройним Силам України, він повинен доповісти про це безпосередньому командирові (начальникові), а також може надіслати письмову заяву старшому командирові (начальникові) до начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України включно або до органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу, який проводить досудове слідство, та іншого державного органу.
Функціональні обов`язки начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла НВМКЦ «ГВКГ» закріплені в Положенні про інформаційно-телекомунікаційний вузол НВМКЦ «ГВКГ» та затверджені 01.10.2025, відповідно до яких, капітан ОСОБА_1 зобов`язаний: здійснювати належну організацію роботи ввіреного підрозділу, загальну координацію і контроль; розподіляти обов`язки серед особового складу ІТВ; забезпечувати додержання працівниками правил внутрішнього розпорядку; невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції або начальника НВМКЦ «ГВКГ» про випадки підбурення до вчинення корупційного правопорушення та/або вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень іншими посадовими особами НВМКЦ «ГВКГ».
Відповідно до вимог підпункту 6 пункту 13 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 14.10.2024 № 687) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743 (зі змінами) (далі - Інструкція № 280) організація обліку особового складу покладається: у підрозділах військових частин - на командирів цих підрозділів.
Відповідно до вимог пункту 23 розділу І Інструкції № 280 облік особового складу у військових навчальних закладах, навчальних підрозділах, в тому числі які входять до складу навчальних закладів, частинах забезпечення (обслуговування) військових навчальних закладів, дисциплінарних батальйонах (постійний склад), закладах охорони здоров`я (установах) в системі Міністерства оборони України (постійний склад) та у національних контингентах здійснюється відповідно до правил, встановлених цим розділом.
Відповідно до вимог пункту 19 розділу І Інструкції № 280 командир роти (батареї) стосовно обліку особового складу зобов`язаний:1) знати весь особовий склад роти (батареї), контролювати ведення обліку особового складу в роті в обсязі вимог, визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, та цією Інструкцією; 2) щодня доповідати начальнику штабу батальйону (дивізіону, ескадрильї, полку) відомості про наявність особового складу; 3) щомісячно перевіряти стан обліку особового складу в підрозділах роти, наявність в особового складу документів, що посвідчують особу військовослужбовця, наявність у них відміток (про закріплену особисту зброю, про серію та/або номер паспорта громадянина України, про групу крові та резус-фактор тощо), а також відповідність записів фактичному військовому званню та посаді, на яку призначено військовослужбовця, перевіряти наявність ідентифікаційних жетонів та вживати необхідних заходів для усунення виявлених недоліків.
Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Тобто відсутність дій з боку капітана ОСОБА_1 створила передумови для вчинення начальником центру обробки інформації медичного забезпечення та медичних інформаційних систем полковником ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч.3 с. 28, ч.5 ст. 191 КК України (привласнення заробітної плати працівників та грошового забезпечення військовослужбовців, які фактично не виконували службових обов`язків). 
Отже, капітан ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними, допустимими доказами по справі, а саме: даними, що містяться в протоколі про військове адміністративне правопорушення від 29.04.2026, рапортом начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення ОСОБА_11 від 24.04.2026, копією матеріалів службових розслідувань, проведених щодо встановлення причин та умов кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 22025000000000783 від 03.07.2025.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведено повністю.
При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом`якшує відповідальність правопорушника - щире каяття.
Обтяжуючі відповідальність обставини, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.
Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, обставини його скоєння, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки вчинив правопорушення будучи військовослужбовцем під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ч. 2 ст. 172-15, ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці. 

Суддя А.М. Гридасова