ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 924/836/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» (08292, Київська обл., м. Буча(пн), вул. Івана Виговського, буд. 3)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ» (29011, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, буд. 6/2)
про стягнення заборгованості,

секретар судового засідання: Ліщук М.Ю.
Представники сторін:
від позивача: Українцева К.Л.;
від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ» про стягнення 1402398,64 грн., з яких - 1073259,60 грн. заборгованості по внескам та платежам в ОСББ, 266269,22 грн. 3% річних та 62869,82 грн. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням зобов`язань щодо оплати відповідачем внесків на витрати з утримання та експлуатації багатоквартирного будинку № 3 по вул. Івана Виговського в м. Буча Київської області, як власником приміщень загальною площею 1334,9 кв.м.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.08.2025 р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою також було вжито заходів забезпечення позову, а саме: накладено арешт на квартиру № 131 в будинку номер 3 по вул. Івана Виговського в місті Буча Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15980615322108), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 44146659) на праві приватної власності (номер відомостей про речове право: 41330302), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2025 року № 430216309 в межах ціни позову - 1402398,64 грн.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.11.2025 р. було постановлено передати матеріали даної справи за підсудністю до Господарського суду Київської області та скасувати вжиті згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 20.08.2025 р. заходи забезпечення позову.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025 р. для розгляду справи № 924/836/25 було визначено суддю Бабкіну В.М.
17.12.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача № 1612/2025 від 16.12.2025 р. (вх. № 11093 від 17.12.2025 р.) про забезпечення позову у даній справі, за якою позивач просить суд: накласти арешт на квартиру № 131 в будинку номер 3 по вулиці Івана Виговського в місті Буча Київської області, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ», код за ЄДРПОУ: 44146659 на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2025 року № 430216309.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2025 р. було задоволено заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» № 1612/2025 від 16.12.2025 р. (вх. № 11093 від 17.12.2025 р.) про забезпечення позову у даній справі, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 131 в будинку номер 3 по вулиці Івана Виговського в місті Буча Київської області, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ», код ЄДРПОУ 44146659, на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2025 року № 430216309, в межах ціни позову - 1402398,64 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2025 р. було прийнято матеріали справи до провадження, підготовче засідання призначено на 02.02.2026 р.
Підготовче засідання відкладалося.
29.12.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від ТОВ «ХУТЕК ІНВЕСТ» надійшла заява б/н від 29.12.2025 р. (вх. № 18130/25 від 29.12.2025 р.), за якою відповідач повідомляє суд про зміну місцезнаходження.
05.01.2026 р. до Господарського суду Київської області від Ірпінського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області надійшов лист № 55545 від 24.12.2025 р. (вх. № 17/26 від 05.01.2026 р.), за яким суду було направлено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Київської області від 18.12.2025 р. про забезпечення позову у даній справі.
08.01.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від ТОВ «ХУТЕК ІНВЕСТ» надійшла заява б/н від 08.01.2026 р. (вх. № 266/26 від 08.01.2026 р.) про долучення доказів, за якою відповідачем було надано платіжну інструкцію № 9351-8562-5547-0915 від 19.08.2024 р. про сплату 10000,00 грн. внеску на управління спільним майном, яку, за твердженням відповідача, не було враховано позивачем при підрахунку суми заборгованості.
29.01.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" представником позивача було подано заяву б/н від 29.01.2026 р. (вх. № 720 від 29.01.2026 р.) про зменшення розміру позовних вимог, за якою позивач, враховуючи сплату відповідачем 10000,00 грн., просить суд стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 1063259,60 грн., а також 3% річних в сумі 62582,46 грн. та інфляційні збитки в сумі 262312,98 грн.
Вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог було прийнято ухвалою суду від 02.02.2026 р., у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснювався за позовними вимогами про стягнення основної суми боргу в розмірі 1063259,60 грн., а також 3% річних в сумі 62582,46 грн. та інфляційних збитків в сумі 262312,98 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.03.2026 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2026 р.
08.04.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява "вступне слово" б/н від 08.04.2026 р. (вх. № 6032/26 від 08.04.2026 р.), за змістом якого останній зазначає, що належною до стягнення сумою основного боргу є 983165,60 грн., а також 261100,49 грн. інфляційних втрат та 61978,99 грн. 3% річних, з огляду на ненадання позивачем рішення загальних зборів № 9 від 14.12.2024 р. про затвердження розміру внесків на 2025 рік. 
У судове засідання 09.04.2026 р. з`явилась представник позивача, представник відповідача до суду не з`явився. Про час та дату судового засідання всі учасники процесу були повідомлені належно.
У судовому засіданні 09.04.2026 р. представник позивача заявляла про погодження позивача з позицією відповідача щодо належних до стягнення сум заборгованості, викладеною в заяві "вступне слово" б/н від 08.04.2026 р. (вх. № 6032/26 від 08.04.2026 р.).
У судовому засіданні 09.04.2026 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ» (далі – ТОВ «ХУТЕК ІНВЕСТ») є власником квартир АДРЕСА_1 , 52, 55, 66, 68, 82, 87, 92, 114, 120, 121, 122, 125, 128, 131, 140, 143, 147, 148, 149, 151, 157, 158, 160, 170 (загальна площа 1334,9 кв.м.) в будинку АДРЕСА_2 , тобто є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» (ОСББ «Виговський»).
Право власності відповідача з 02.02.2021 р. на вищевказані квартири підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2025 р. № 430216309.
04.08.2018 р. рішенням установчих зборів співвласників об?єднання співвласників багатоквартирного будинку, оформленим протоколом від 04.08.2018 р., було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» (далі – ОСББ «Виговський»).
23.12.2018 р. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський», оформленим протоколом № 2 від 08.01.2019 р., було затверджено порядок сплати внесків в ОСББ, а саме - сплата відбувається на розрахунковий рахунок ОСББ «Виговський» з 01 по 15 число кожного місяця у розмірі 6 грн./м.кв. житлового та нежитлового приміщення. Також визначено, що у разі порушення членом ОСББ «Виговський» терміну чи розміру сплати обов?язкових внесків та платежів протягом трьох місяців, голова ОСББ має право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості.
31.08.2019 р. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський», оформленим протоколом № 3 від 16.09.2019 р., було затверджено новий кошторис, відповідно до якого внесок на управління спільним майном встановлюється у розмірі 10 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень та внесок у резервний фонд – 3 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень.
14.12.2019 р. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський», оформленим протоколом № 4 від 15.01.2020 р., було затверджено новий розмір внесків та порядок їх сплати в ОСББ «Виговський», а саме – внесок на управління спільним майном у розмірі 10 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень та внесок в резервний фонд у розмірі 4 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень. Початок нарахування встановлено з 01.01.2020 р.
06.09.2020 р. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський», оформленим протоколом № 5 від 29.09.2020 р., затверджено розмір щомісячних обов?язкових внесків співвласників ОСББ «Виговський», а саме – внесок на управління спільним майном у розмірі 10 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень і внесок в резервний фонд у розмірі 4 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень. Початок нарахування - з 01.01.2021 р.
24.12.2022 р. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський», оформленим протоколом № 7 від 24.12.2022 р., затверджено розмір щомісячних обов?язкових внесків співвласників ОСББ «Виговський», а саме – внесок на управління спільним майном» у розмірі 10 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень і внесок в резервний фонд у розмірі 5 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень. Початок нарахування - з 01.01.2023 р.
16.12.2023 р. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський», оформленим протоколом № 8 від 16.12.2023 року, затверджено розмір щомісячних обов?язкових внесків співвласників ОСББ «Виговський», а саме – внесок на управління спільним майном» у розмірі 10 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень і внесок в резервний фонд у розмірі 5 грн./м.кв. загальної площі для квартир та нежитлових приміщень. Початок нарахування - з 01.01.2024 р.
Оскільки відповідач не виконував свого зобов`язання з оплати внесків на витрати з утримання та експлуатації багатоквартирного будинку № 3 по вул. Івана Виговського в м. Буча Київської області, як власник приміщень загальною площею 1334,9 кв.м., позивач і звернувся з даним позовом до суду.
Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. 
Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Поряд з цим, що згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Як слідує з матеріалів справи, рішеннями загальних зборів ОСББ «Виговський» затверджувався розмір щомісячних обов`язкових внесків (внесок на управління спільним майном та внесок в резервний фонд).
Доказів того, що вказані рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Виговський» визнані недійсними (скасовані) у встановленому чинним законодавством порядку, в матеріалах справи не міститься.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача заборгованість по внесках за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1063259,60 грн. за період з квітня 2021 року по червень 2025 року, нараховану за рішеннями загальних зборів ОСББ «Виговський» від 06.09.2020 р. (14 грн./м.кв.), від 24.12.2022 р. (15 грн./м.кв.), від 16.12.2023 р. (15 грн./м.кв.) та від 14.12.2024 р. (25 грн./м.кв.).
Відповідач наявності заборгованості не заперечив, зазначивши при цьому у поданій до суду заяві - вступному слові про недоведеність позивачем встановлення розміру внесків у сумі 25 грн./м.кв. на підставі рішення загальних зборів ОСББ "Виговський" від 14.12.2024 р., якого до справи не надано. У зв`язку з наведеним відповідач вважає обгрунтованим стягнення 983165,60 грн. основного боргу, а також 261100,49 грн. інфляційних втрат та 61978,99 грн. 3% річних.
Суд зазначає, що доказів затвердження розміру внеску в сумі 25 грн./м.кв. рішенням загальних зборів ОСББ «Виговський» від 14.12.2024 р. матеріали справи не містять, тому обгрунтованим є нарахування внесків за рішеннями загальних зборів ОСББ «Виговський» від 06.09.2020 р. (14 грн./м.кв.), від 24.12.2022 р. (15 грн./м.кв.) та від 16.12.2023 р. (15 грн./м.кв.).
З урахуванням наведеного, за наданими до справи доказами, заборгованість відповідача перед позивачем за щомісячними обов`язковими внесками за період з квітня 2021 року по червень 2025 року становить 983165,60 грн. (з урахуванням сплачених відповідачем коштів), тому позовна вимога ОСББ "Виговський" про стягнення суми основного боргу підлягає частковому задоволенню у розмірі 983165,60 грн.
Поряд з цим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 262312,98 грн. 3% річних та 62582,46 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.05.2021 р. по 31.07.2025 р. на суму заборгованості у розмірі 1063259,60 грн. за кожним фактом прострочення сплати.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що судом частково задоволено позовну вимогу про стягнення суми основного боргу у розмірі 983165,60 грн., то 3% річних та інфляційні втрати мають вираховуватися із загальної суми боргу 983165,60 грн. за період з 16.05.2021 р. по 31.07.2025 р., заявлений позивачем, та за кожним фактом прострочення.
Таким чином, за здійсненим судом перерахунком, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 261100,49 грн. інфляційних втрат та 61978,99 грн. 3% річних.
Також позивач просив суд стягнути з відповідача 19000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку із розглядом даної справи.
Як вбачається з матеріалів справи, судові витрати у розмірі 19000,00 грн. на оплату послуг адвоката заявлені позивачем до стягнення з відповідача, оскільки для захисту своїх порушених прав та майнових інтересів позивач звернувся за послугами до адвоката Українцевої Катерини Леонідівни, про що свідчить наявний в матеріалах справи договір про надання професійної правової (правничої) допомоги № 31_01/2024 від 31.01.2024 р. (далі – договір про надання правничої допомоги), відповідно до п. 1.1 якого адвокат зобов?язується надавати клієнту професійну правничу допомогу у вигляді консультацій, аналізу законодавства, судової практики, складання процесуальних документів, листів, адвокатських запитів, проведення роботи по стягненню заборгованості по сплаті внесків до ОСББ в судовому порядку, представницьких послуг, участі у слідчих діях, участі у перемовинах та нарадах, здійснення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в цивільному, адміністративному, господарському та кримінальному провадженні.
Згідно з п. 2.3 договору гонорар адвоката (вартість послуги з надання професійної правничої допомоги) визначається додатком № 1 до цього договору окремо по кожній процесуальній дії, з врахуванням складності, тривалості, терміновості та обсягу правової допомоги. У випадках, якщо адвокатом надано такий вид правничої допомоги, який не обумовлений додатком № 1, вартість визначається окремо адвокатом у рахунку на оплату послуг в розмірі, який є відповідним до аналогічної послуги, вартість якої визначена у додатку № 1, або на виконання додаткових послуг укладається додаткова угода до цього договору, клієнт разом із гонораром компенсує адвокату витрати, понесені ним на транспорті, поштові витрати, витрати на виготовлення копій документів, інших витратних матеріалів, які розраховуються з врахуванням податку, соціального внеску та банківської комісії.
Пунктом 2.6 договору визначено, що за наслідками наданої послуги також складається акт наданих послуг, який готується адвокатом одночасно з виставленням рахунку.
Пунктом 3.3 договору про надання правничої допомоги визначено, що підтвердженням виконання послуг, які перелічені у виставленому рахунку-фактурі, є факт здійснення адвокатом відповідних процесуальних дій, наявність відповідних процесуальних документів, та додатково може фіксуватися акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується представниками сторін після фактичного їх надання.
04.08.2025 р. ОСББ "Виговський" та Українцевою Катериною Леонідівною було підписано акт надання послуг № 4-2025 за договором № 31_01/2024 від 04.08.2025 р., згідно якого адвокатом були надані такі послуги: складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості по внесках в ОСББ (по квартирах №№ 51, 52, 55, 66, 68, 82, 87, 92, 114, 120, 121, 122, 125, 128, 131, 140, 143, 147, 148, 149, 151, 158, 160, 170).
Згідно платіжної інструкції № 638 від 06.08.2025 р. ОСББ "Виговський" здійснило оплату наданих послуг адвокатом Українцевою Катериною Леонідівною (скаладання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості) в сумі 19000,00 грн.
Слід зазначити, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У той же час, при визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Поряд з цим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18 та інших.
Суд звертає увагу на те, що адвокат та клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитись із запропонованими тарифами (вартістю послуг), зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору, клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.
Проте, інший учасник у справі, на якого просить клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу, не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати всю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування, суд має виходити з критерію розумності розміру цих витрат, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зазначає, що відповідач заперечень щодо нарахованої позивачем до стягнення з нього суми витрат на професійну правничу допомогу не надав. 
Поряд з цим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або ж неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 925/1067/19 від 17.08.2020 р., у справі № 916/2691/19 від 16.07.2020 р. та інших.
Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має врахувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Наведена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану.
Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
З урахуванням предмета спору у даній справі, обсягу фактично поданих представником позивача до позовної заяви документів, дійсно необхідного та підтвердженого доказами фактичного обсягу правничої допомоги, яка надавалася у зв`язку із складанням та поданням позовної заяви, суд констатує, що витрати на правничу допомогу, які відповідач просить відшкодувати за рахунок позивача, не є співмірними із фактично наданим обсягом послуг, і їх загальний розмір, за висновком суду, є завищеним та не відповідає критерію розумної необхідності.
З огляду на вищенаведені обставини, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, враховуючи часткові задоволення позовних вимог та його підстави, суд дійшов висновку, що у даному випадку розумним розміром витрат на послуги адвоката позивача, які слід покласти до відшкодування за рахунок відповідача у даній справі, є 9500,00 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимоги відповідача щодо покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у справі № 924/836/25.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовна заява була подана через систему "Електронний суд", належний до покладення на відповідача судовий збір розраховується із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".
Поряд з цим, позивач не позбавлений права та можливості вирішити питання щодо повернення надмірного сплаченого судового збору у спосіб звернення до суду з відповідним клопотанням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХУТЕК ІНВЕСТ» (29011, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, буд. 6/2, код 44146659) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» (08292, Київська обл., м. Буча(пн), вул. Івана Виговського, буд. 3, код 42468869) 983165 (дев`ятсот вісімдесят три тисячі сто шістдесят п`ять) грн. 60 коп. основного боргу, 261100 (двісті шістдесят одну тисячу сто) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 61978 (шістдесят одну тисячу дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 99 коп. 3% річних, 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката, 15674 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 94 коп. судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14.05.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна