ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

02.06.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/212/26	
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,
Секретар судового засідання Матенчук О. М.,
за участю представника позивача - Дубчака С. Є.,
представника відповідача - Мінченка Я. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: АТ "Укрнафта", провулок Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053,
до відповідача: ТОВ "Спецторг Трейд", вул. Оленівська, буд.23, м. Київ, 04080, про стягнення штрафу у розмірі 773 757,86 грн та судового збору,
встановив, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення штрафу у розмірі 773 757,86 грн та судового збору. 
В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач всупереч ЦК України, п.п.5.16.1-5.16.6 договору про закупівлю №13/48-МТР від 03.01.2025, укладеного між сторонами у справі, порушив строк надання зразку товару для затвердження, а відтак, відповідно до п.п. 7.1.1 вказаного договору, повинен сплатити штраф в розмірі 5 % від загальної суми договору, що становить 773 757,86 грн. 
В підтвердження викладеного долучив копії: довіреності №01/01/07-644/д від 26.11.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.06.2012, договору про закупівлю №13/48-МТР від 03.01.2025 з додатками, протоколу №3 засідання постійно-діючої комісії по затвердженню зразків спецодягу, спецвзуття та інших ЗІЗ, що закуповуються ПАТ "Укрнафта" централізовано від 14.01.2025, викопіювань з поштової скриньки позивача від 07.01.2025, 09.12.2024, платіжної інструкції №19605УГ26 від 16.02.2026, квитанції №6030437. 
За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 01.04.2026.
Відповідач, щодо позову заперечив та вказав на те, що надання і затвердження еталонного зразка товару відбулося у строки та в порядку, передбаченому п. 5.16 договору про закупівлю №13/48-МТР від 03.01.2025, оскільки про підписання позивачем направленого відповідачем договору, останній дізнався після оприлюднення такого договору в електронній системі закупівель Prozorro (07.01.2025 о 16:50) та отримання 07.01.2025 на свою електронну адресу підписаної сторонами сканованої копії договору. У зв`язку з цим, на думку відповідача, перебіг строку для надання зразка товару підлягав обчисленню саме з 07.01.2025, а відтак, зразок наданий у межах передбаченого договором п`ятиденного строку. Зауваження до зразка усувалися у порядку та строки, визначені договором, а еталонний зразок товару затверджений 29.01.2025 в межах загального тридцятиденного строку, встановленого п.п. 5.16.6 договору. З огляду на наведене, позовні вимоги є безпідставними. 
В підтвердження викладеного долучено копії: довіреності №03-0-/7/26 від 03.03.2026, протоколу розкриття тендерних пропозицій/пропозицій UA-2024-09-24-004117-а, викопіювань з поштової скриньки від 07.01.2025, 08.01.2025, 20.01.2025, 21.01.2025, 22.01.2025, 27.01.2025, 28.01.2025, 29.01.2025, повідомлення №08-01/5/25 про готовність до передачі Зразку Товару від 08.01.2025, протоколів №3 від 14.01.2025, №5 від 22.01.2025, №6 від 29.01.2025 засідання постійно-діючої комісії по затвердженню зразків спецодягу, спецвзуття та інших ЗІЗ, що закуповуються ПАТ "Укрнафта" централізовано, протоколу випробувань №0190/25-ВЦ/1 від 21.01.2025, протоколу випробувань №0190/25-ВЦ/1 від 27.01.2025 на заміну протоколу випробувань №0190/25-ВЦ/1 від 21.01.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.07.2019, квитанції №6368563.
01.04.2026, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.05.2026.
05.05.2026, представник відповідача подав клопотання про долучення документів, які засвідчують понесені судові витрати відповідачем на суму 40 000,00 грн, а саме: довіреності №03-03/7/26 від 03.03.2026, договору №14-08/1/25 про надання правової допомоги від 14.08.2025, замовлення №12-03/26 від 12.03.2026, акту надання послуг №12 від 04.05.2026.
06.05.2026, суд відклав судове засідання на 28.05.2026.
28.05.2026, суд, на стадії ухвалення рішення, повернувся до стадії дослідження доказів та зобов`язав представника відповідача надати інформацію, щодо зареєстрованого місцезнаходження відповідача, оголосив перерву в судовому засіданні до 02.06.2026.
28.05.2026, представник відповідача подав заяву в якій зазначив, що 15.05.2026 на підставі рішення єдиного засновника ТОВ "Спецторг Трейд" змінено місцезнаходження товариства на: 04080, місто Київ, вул. Оленівська, будинок 23, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОП від 15.05.2026. З огляду на те, що провадження у справі відкрито 06.03.2026, з урахуванням положень ч. 2 ст. 31 ГПК України, підстави для передачі справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва відсутні.
Суд, враховуючи те, що на момент подачі позовної заяви та відкриття провадження у справі місцезнаходженням відповідача, згідно з відомостями ЄДРЮОФОП, було вул. Максимовича, 15, каб.2, м. Івано-Франківськ, 76006, що обумовлювало територіальну підсудність спору Господарському суду Івано-Франківської області, дійшов висновку, що зміна місцезнаходження відповідача після відкриття провадження у справі не є підставою для передачі справи іншому суду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України, спір підлягає розгляду Господарським судом Івано-Франківської області.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.
При цьому суд врахував наступне.
Предметом позову є стягнення штрафу.
Підставою позову є неналежне виконання умов договору укладеного між сторонами у справі в частині дотримання строків надання на затвердження зразків товару.
Отже, доведенню підлягає наявність обставин, за яких до відповідача може бути застосовано міру відповідальності обумовлену п.п. 7.1.1 договору. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України).
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст. 640 ЦК України). 
У постанові ВС від 29.05.2024, що винесена у справі №910/6103/23, зроблено висновки про те, що за загальним правилом при укладенні договору в обов`язковому порядку має бути наявний ряд складових, таких як: наявність взаємної згоди щодо усіх істотних умов договору, надання пропозиції щодо укладення (оферта) - прийняття пропозиції (акцепт), зазначення сторонами місця і часу, моменту, з якого договір вважається укладеним, а також інші особливості за певними видами договорів. 
Намір юридичної особи, яка зробила пропозицію, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття, може виражатись лише у разі підписання проекту договору і направлення його іншій стороні. Без підписання такого паперового документу власноруч чи у разі складення електронного документу без накладення електронного підпису уповноваженою на укладення договорів посадовою особою юридичної особи, не можна вважати, що така юридична особа готова взяти на себе зобов`язання у разі прийняття пропозиції укласти договір іншим контрагентом.
З матеріалів справи суд встановив, що за результатами проведення публічної закупівлі №UA-2024-09-24-004117-а від 06.11.2024, позивач за вказаною закупівлею, 09.12.2024, направив відповідачу сформований договір для підписання та проставлення печатки, із зазначенням про те, що номер та дату договору буде проставлено ними, документи слід повернути Новою Поштою, адресною доставкою, у двох екземплярах. 

07.01.2025, відповідачу на електронну адресу (spectorgtrade@gmail.com) надійшло повідомлення про те, що договір №13/48-МТР від 03.01.2025 підписано.
Оприлюднено вказаний договір про закупівлю №13/48-МТР від 03.01.2025 (далі - договір) в електронній системі закупівель Prozorro - 07.01.2025 о 16:59.
Отже, з урахуванням викладеного, договір підписано 07.01.2025, а відтак, юридичні особи взяли на себе зобов`язання 07.01.2025.
08.01.2025, як вказує відповідач, у відповідності до вимог п.п. 5.16.1, 5.16.3 договору, на адресу позивача направлено повідомлення про готовність до передачі зразку товару 09.01.2025 (лист №08-01/5/25).
З протоколу №3 засідання постійно-діючої комісії по затвердженню зразків спецодягу, спецвзуття та інших ЗІЗ, що закуповуються ПАТ "Укрнафта" централізовано від 14.01.2025 судом встановлено, що зразок товару для затвердження наданий відповідачем 13.01.2025.
Відповідно до статей 73, 74, 81 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Слід зазначити, що в господарський процес впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів". Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням даного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).
За наведеного, відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав підписаний з боку позивача примірник договору саме 03.01.2025, відповідно, недоведеності факту виникнення у сторін взаємних зобов`язань саме з 03.01.2025, правові підстави для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як стягнення штрафу, право нарахування якого, за порушення строків обумовлених п.п.5.16.1договру, передбачено п.п. 7.1.1 договору, відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Клопотання відповідача про стягнення з позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн, слід задоволити частково, в сумі 10 000,00 грн, решту залишити за відповідачем.
При цьому суд врахував вимоги ст. 129 ГПК України, якою обумовлено те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, однак, врахував і позиції ВС викладені у постановах від 07.11.2019, 08.04.2020, що винесені у справах №905/1795/18 та №922/2685/19, згідно яких, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, позиції Європейського суду, що викладені у відповідних рішеннях (рішення у справі "East/West Alliance Limited» проти України" та у справі "Лавентс проти Латвії"), щодо необхідності при визначенні суми відшкодування, виходити з конкретних обставин справи, критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, того, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом відповідача робіт (складання відзиву на позов та участь в режимі відеоконференції в чотирьох судових засіданнях тривалістю в сукупності 1 год. 5 хв. (протоколи судових засідань), а відтак, суд керуючись критеріями визначеними ч. 4 ст. 126 ГПК України, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідача до 10 000,00 грн, решту - залишити за відповідачем.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
в позові - відмовити.
Стягнути з АТ "Укрнафта" (код ЄДРПОУ 00135390, провулок Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053) на користь ТОВ "Спецторг Трейд" (код ЄДРПОУ 40465034, вул. Оленівська, буд.23, м. Київ, 04080) - 10 000,00 грн (десять тисяч гривень) - витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Решту - залишити за відповідачем.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 22.06.2026.

Суддя І. М. Скапровська