Справа № 301/465/26
2/301/514/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" травня 2026 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді – Гичка О.Б.,
з участю:
секретаря судового засідання – Мелай В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Іршавської міської ради Закарпатської області про виділення часток із спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивачів – адвокат Світлик Олена Юріївна від імені та в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Іршавської міської ради Закарпатської області про виділення часток із спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_4 та позивачі ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_3 - зять та ОСОБА_2 - внук є власниками квартири, на праві спільної сумісної власності, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 28.09.1994 року виконавчим комітетом Іршавської міської ради народних депутатів на підставі Рішення від 12.05.1994 року №80. Квартира отримана в порядку приватизації житла у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно – 1/4 частки кватири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації на адвокатський запит від 30.01.2026 № 01-35/205 наданий Іршавською міською радою, місце проживання громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті було зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . Разом з померлою за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_3 (зять), ОСОБА_5 (внук), ОСОБА_2 (внук), ОСОБА_6 (правнучка).
На випадок своєї смерті мати позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_4 заповіту не залишала.
Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_4 , так як є спадкоємцем першої черги та проживала на момент смерті разом з матір`ю. Чоловік ОСОБА_4 (батько позивачки ОСОБА_7 )– ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Рацин В.Ф., однак їй було повідомлено, що у Свідоцтві про право власності на житло – квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виданого 28.09. 1994 року Іршавською міською радою народних депутатів на підставі Рішення від 12.05.1994 року №80, не вказано часток кожного із співвласників даного житла. Крім цього, існують розбіжності у правовстановлюючих документах, в зв`язку з чим неможливо буде виконати нотаріальну дію, про що надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (копія додається).
Зокрема, згідно паспорту громадянина України позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до записів у свідоцтві про народження – ОСОБА_7 . 
Крім цього, в свідоцтві про шлюб її батьків, батька записано як ОСОБА_9 , в свідоцтві про народження позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 у відомостях про батька також зроблений запис ОСОБА_9 , а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 – зроблений запис ОСОБА_8 . Дані розбіжності є перешкодою для встановлення родинного зв`язку між позивачкою та її батьками.
Крім цього, відповідно до свідоцтва про право власності на житло – квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виданого 28.09.1994 року Іршавською міською радою народних депутатів на підставі Рішення від 12.05.1994 року №80, одним із співвласників квартири вказаний – внук ОСОБА_2 (позивач), що зроблено помилково, оскільки відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 та паспорта громадянина України позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто виникає питання належності правовстановлюючого документу – свідоцтва про права власності на житло позивачу.
Позивач ОСОБА_2 , встановивши таку помилку у правовстановлюючому документі – свідоцтві про право власності на житло, через свого представника- адвоката Світлик О.Ю. звернувся до Іршавської міської ради із заявою, в якій просив, внести зміни до свідоцтва на право власності на житло - квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виданого Іршавською міською радою народних депутатів від 28.09. 1994 року на підставі рішення №80 від 12.05. 1994 року, вказавши у відомостях про співвласника квартири внук - ОСОБА_2 . 10.02.2026 року була отримана відповідь №01-35/309, якою повідомлено, що питання внесення змін до документів на право власності на житло (про встановлення факту, що має юридичне значення), знаходиться в компетенції судових органів та рекомендовано звернутися за вирішенням даного питання до суду.
Встановити факти, що мають юридичне значення позивачам необхідно для реалізації своїх прав, зокрема для визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру та оформлення спадкових прав.
Наявні у позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 документів вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу свідоцтва про права власності на житло.
Крім цього, наявні в позивачки ОСОБА_1 документи свідчать про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьком ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_6 , мешканцю АДРЕСА_1 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.09. 1994 року виконавчим комітетом Іршавської міської Ради народних депутатів, згідно з рішенням від 12.05. 1994 року №80 та зареєстрованого Іршавським бюро технічної інвентаризації за № 1146 від 27.10. 1994 року, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам сім`ї: дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_3 , внук – ОСОБА_2 .
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 по 1/4 частці кожному квартири, загальною площею 89,7 м. кв., житловою 50,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , право власності на спадкове майно, після смерті її матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частки квартири, загальною площею 89,7 м. кв., житловою 50,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивачів – адвокат Світлик О.Ю. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, просить суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити.
Представник відповідача – Іршавської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність.
Ухвалою суду від 13.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 06.04.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого 28.09.1994 року виконавчим комітетом Іршавської міської ради народних депутатів на підставі Рішення від 12.05.1994 року №80, ОСОБА_4 , дочці - ОСОБА_1 , зятю - ОСОБА_3 , внуку - ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Квартира отримана в порядку приватизації житла у відповідності до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ( а.с. 39-41). Квартира в цілому зареєстрована Іршавським бюро технічної інвентаризації на праві власності за ОСОБА_4 27.10.1994 № 1146 ( а.с. 42). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с. 24). 
Після її смерті залишилося спадкове майно – 1/4 частки кватири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації на адвокатський запит від 30.01.2026 року № 01-35/205 наданий Іршавською міською радою, місце проживання громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті було зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . Разом з померлою за вказаною адресою були зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ( а.с. 46).
На випадок своєї смерті мати позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_4 заповіту не залишала.
Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_4 , так як є спадкоємцем першої черги та проживала на момент смерті разом з матір`ю. Чоловік ОСОБА_4 (батько позивачки ОСОБА_7 ) – ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с. 25).

З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, позивачка ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Рацин В.Ф., 09.03.2026 №52/02-31 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Рацин В.Ф. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав : у свідоцтві про право власності на житло – квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виданого 28.09.1994 року виконавчим комітетом Іршавської міської ради народних депутатів на підставі рішення від 12.05.1994 року №80, не вказано часток кожного із співвласників даного житла. Для підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 було надано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видано 12.02.1971 Іршавським райбюро ЗАГС, де по батькові вона записана ОСОБА_10 замість ОСОБА_11 ( а.с. 100-102).

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_8 , виданого Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 04.03.2002 року, прізвище ім`я, по батькові позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6-11).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого в с. Іршава, райбюро ЗАГС Закарпатської області 12.02.1971 ( а.с. 22) ІНФОРМАЦІЯ_13 народилася ОСОБА_7 , в графі батько зазначено « ОСОБА_9 », в графі мати « ОСОБА_4 ».
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 25).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло – квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виданого 28.09. 1994 року Іршавською міською радою народних депутатів на підставі Рішення від 12.05. 1994 року №80, одним із співвласників квартири вказаний – внук ОСОБА_2 (позивач), що зроблено помилково, оскільки відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 та копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_9 , виданого Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області ( а.с. 13-15) позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно відповіді №01-35/309 від 10.02.2026 року Іршавської міської ради встановлено, що питання внесення змін до документів на право власності на житло (про встановлення факту, що має юридичне значення), знаходиться в компетенції судових органів та рекомендовано звернутися за вирішенням даного питання до суду ( а.с. 97).
Встановити факти, що мають юридичне значення позивачам необхідно для реалізації своїх прав, зокрема для визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру та оформлення спадкових прав.
Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним( частина 4 статті 41 Конституції України). 
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватно власності» від 22.12.1995 року № 20 розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна.
Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ст. 370 ЦК України, вважаючи, що розмір часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За змістом статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У відповідності до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно статті 1268 спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Обраний позивачами спосіб захисту порушеного права відповідає нормам законодавства та спрямований на реальне відновлення порушеного права. Позивачами надані достатні докази, які дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 355, 356, 357, 364, 367, 368, 369, 370, 372, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Іршавської міської ради Закарпатської області про виділення часток із спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_6 , мешканцю АДРЕСА_1 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.09.1994 року виконавчим комітетом Іршавської міської Ради народних депутатів, згідно з рішенням від 12.05. 1994 року №80 та зареєстрованого Іршавським бюро технічної інвентаризації за № 1146 від 27.10. 1994 року, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам сім`ї : дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_3 , внук – ОСОБА_2 .
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 по 1/4 частці кожному квартири, загальною площею 89,7 м. кв., житловою 50,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_10 , право власності на спадкове майно, після смерті її матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частки квартири, загальною площею 89,7 м. кв., житловою 50,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Найменування сторін:
- позивач : ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 );
- позивач : ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_2 );
- позивач : ОСОБА_3 (адреса АДРЕСА_2 );
- представник позивачів – адвокат : Світлик Олена Юріївна (адреса АДРЕСА_3 ) 
- відповідач : Іршавська міська рада Закарпатської області (адреса м. Іршава, пл. Народна, 2, Хустського району Закарпатської області).

Суддя Іршавського
районного суду : О. Б. Гичка