Справа № 159/1845/26
Провадження № 2/159/1683/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Ковель 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Губара В.Є.,
з участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Клімук О.С., звернулася у суд з позовною заявою до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, у якій просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,63 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Стохід» Ситовичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померала бубуся позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 2,63 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КС «Стохід». Проте сертифікат на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не отримала у зв`язку із передчасною смертю. Спадщину прийняла та не оформила її дочка ОСОБА_4 (матір позивача ОСОБА_1 ). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 (батько позивача ОСОБА_1 ), однак він за життя не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 2,63 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Стохід». Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні частки (паї), які перебували у колективній власності КСП «Стохід», що належали її покійним батькам. Однак, щодо земельної частки (пай), розміром 2,63 умовних кадастрових гектарів, яка належала покійній бабусі позивача ОСОБА_3 , та успадкована після смерті останньої спочатку ОСОБА_4 , а далі ОСОБА_2 , позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Просить позов задовольнити. 
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Позивач та її представник в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.
Представник відповідача Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю.
За змістом ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом 10.06.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 10 год. 15 хв. 30.06.202 .
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
У актовому записі про народження позивача батьком зазначений ОСОБА_2 , матір"ю ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 (матері позивача), її батьками зазначено ОСОБА_6 - батько, ОСОБА_3 - мати.
Мати позивача ОСОБА_5 20.12.1953 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Тобто, позивач є онукою ОСОБА_3 .
Позивач у позовній заяві зазначає, що дізналася про існування земельної частки пай, яка перебувала у колективній власності КСП «Стохід», розміром 2,63 га умовних кадастрових гектарах, яка належала ОСОБА_3 (бабі позивача).
Зі змістку довідки №05. Поворської сілької ради Ковельського району Волинської області від 27.02.2026 вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 включена в списки на розрахунок середньої земельної частки (паю), яка перебувала в колективній власності КСП «Стохід» проте сертифікат на земельну частку (пай) не отримала у зв`язку з передчасною смертю. Згідно зі схемою розпаювання земель колишнього КСП «Стохід» розмір земельної частки (паю) становить - 2,63 умовних кадастрових гектарів. 
Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_4 , однак своїх спадкових прав остання не оформила.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 (батько позивача), однак за життя спадкових прав не оформив. 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Зі змісту інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкові справи пісдя смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не заводились, приватним нотаріусом Ковельського державного нотаріального округу Козоріз Н.С. заведено спадкову справу №13/2024 після смерті ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на дві земельні частки (паї) у землі, які перебували у колективній власності КСП «Стохід», розмірами кожен окремо по 2,63 га умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай), успадкованих нею після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 
Відповідно до довідки №355 Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області від 03.03.2026 згідно запису в погосподарській книзі Ситовичівської сілької ради №30 за 1993 рік рахувалося господарство ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована з 1968 року по АДРЕСА_1 і була виписана у зв`язку зі смертю. Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім неї в цьому господарстві постійно проживала і була зареєстрована з 1968 року ОСОБА_4 і була виписана у зв`язку зі смертю. Померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також із ними в цьому господарстві постійно проживав і був зареєстрований з 1968 року ОСОБА_2 і був виписаний у зв`язку з смертю. Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті 1223 ЦК України).
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців (частина друга 1223 ЦК України).
Згідно ст.116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 
Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією є основним документом, що підтверджує право на земельну частку (пай), документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Визначення конкретної земельної ділянки, що виділяється в натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.
Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі, та затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.
Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затверджений відповідною сільською, селищною, міською радою, є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).
Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та у Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель (ст.9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).
Отже, земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель.
Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).
Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості) (ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року № 294/1094/17 зазначено, що головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 685/1373/17, від 15 червня 2021 року у справі № 743/961/20.
У постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі № 175/2757/21вказано, що право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: - одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю; - перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.
Матеріали справи свідчать, що позивач по справі не має можливості оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючого документа (сертифікату на право власності) на земельну частку (пай), однак спадкодавець була внесена до списків на розрахунок середньої земельної частки (паю), яка перебувала в колективній власності КСП «Стохід», розміром 2,63 умовних кадастрових гектарів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність у позивача правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності спадкодавцю права на земельні частки (пай), унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для задоволення позову.
Судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України та на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,
УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 .право власності на земельну частку (пай) розміром 2,63 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Стохід» Ситовичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Поворська сільська рада Ковельського району Волинської області, код ЄДРПОУ 04334057, місцезнаходження: вул.Київська, 39, с.Поворськ, Ковельський район, Волинська область.
Повне рішення складене 30.06.2026.

Головуючий:	В. Є. ГУБАР