РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 	справа № 580/3363/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А., 
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправною відмову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену листом від 10.01.2026 № 1021/6/53, у скасуванні постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2025-1212-0020-5588-3 від 12.12.2025, якою ОСОБА_1 визнано на підставі ст. 52в, 23в та 64 в графи ІІ розкладу хвороб придатним до військової служби;
- зобов`язати військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про скасування довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2025-1212-0020-5588-3 від 12.12.2025 за результатами проведеного 12.12.2025 медичного огляду, якою ОСОБА_1 визнано на підставі ст. 52в, 23в та 64 в графи ІІ розкладу хвороб придатним до військової служби.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач протиправно не скасував постанову військово-лікарської комісії, оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 №2025-1212-0020-5588-3 від 12.12.2025, якою ОСОБА_1 визнано на підставі ст. 52в, 23в та 64 в графи ІІ розкладу хвороб придатним до військової служби. Оскільки наявні у позивача хвороби свідчать про непридатність його до військової служби, однак у довідці ВЛК невірно встановлено діагноз.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідач позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивач звернувся із скаргою від 30.12.2025 року про незгоду з рішенням ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано відповідь 10 січня 2025 року №1021/6/53 в якій зокрема зазначено, що розглянувши копії медичних документів, наданих позивачем до заяви, встановено, що постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент проведення медичного огляду ВЛК, прийнята вірно та відповідає вимогам наказу МОУ від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (із змінами). За наявного документального підтвердження, підстав для скасування рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позивача не вбачається.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2025-1212-0020-5588-3 від 12.12.2025, ОСОБА_1 визнано на підставі ст. 52в, 23в та 64 в графи ІІ розкладу хвороб придатним до військової служби.
Позивач, не погоджуючись із вищезазначеним висновком ВЛК від 12.12.2025 № 2025-1212-0020-5588-3, звернувся з відповідною скаргою до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до Центральної ВЛК.
Листом від 10.01.2026 № 1021/6/53 відповідач повідомив позивача про те, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 прийняла рішення про те, що відсутні підстави для скасування висновку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.2025 № 2025-1212-0020-5588-3.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у задоволенні скарги, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що за змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з п. 2.1 Розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Вказаним пунктом також визначено, що штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Згідно п. 2.8.4, 2.8.5 розділу І Положення №402, на ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2025-1212-0020-5588-3 від 12.12.2025, ОСОБА_1 визнано на підставі ст. 52в, 23в та 64 в графи ІІ розкладу хвороб придатним до військової служби.
Позивач не погоджуючись із вищезазначеним висновком ВЛК від 12.12.2025 № 2025-1212-0020-5588-3 звернувся з відповідною скаргою до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до Центральної ВЛК.
Відповідно до п. 3.3 розділу І Положення №402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року №608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних(Київського міського, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Судом встановлено, що листом від 10.01.2026 № 1021/6/53 відповідач повідомив позивача про те, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 за наслідками розгляду медичних документів щодо позивача прийняла рішення про те, що відсутні підстави для скасування висновку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.2025 № 2025-1212-0020-5588-3, так як на момент проведення медичного огляду вищезазначена постанова прийнята вірно та відповідає вимогам Положення №402.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано вимоги Положення №402 в частині умов та критеріїв розгляду скарги позивача на постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.2025 № 2025-1212-0020-5588-3.
Також суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 сформував правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
За наслідками розгляду даної справи судом не встановлено протиправності дій військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача у відмові скасувати постанову військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2025-1212-0020-5588-3 від 12.12.2025, якою ОСОБА_1 визнано на підставі ст. 52в, 23в та 64 в графи ІІ розкладу хвороб придатним до військової служби, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Таким чином, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ