КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м. Київ справа №320/9453/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд:
- визнати протиправними рішення Міністерства юстиції України про призначення позивача Головою ліквідаційної комісії ПСПУ,
- скасувати призначення ОСОБА_1 Головою ліквідаційної комісії ПСПУ та внести відповідні зміни в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
В обґрунтуванні позовних вимог позивачем зазначено, що прийняття Міністерством юстиції України рішення про призначення ОСОБА_1 Головою ліквідаційної комісії Прогресивної соціалістичної партії України є протиправним, безпідставним, оскільки законних підстав для такого призначення немає.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 5 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №320/9453/25, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши у відзиві, що рішення Міністерства юстиції України від 10.11.2022 № 248/19.4 «Про державну реєстрацію рішення про припинення ПРОГРЕСИВНОЇ СОЦІАЛІСТИЧНОЇ ПАРТІЇ УКРАЇНИ у зв`язку із забороною політичної партії», у тому числі щодо призначення ОСОБА_1 Головою ліквідаційної комісії Партії, прийняте з дотриманням встановлених законодавством України вимог.
Зауважено, що позивачем не конкретизовано та не обґрунтовано, які саме її права та охоронювані законом інтереси порушені рішенням Мін`юсту щодо призначення її Головою ліквідаційної комісії Партії, адже очевидним є факт, що посада Голови Партії наділяє особу не тільки правами, але й обов`язками, у даному випадку виконання функцій голови комісії з припинення (ліквідаційної комісії) Партії.
Звернуто увагу на те, що позивачем не конкретизовано, яке саме рішення Мін`юсту має бути визнано протиправним, адже абстрактне прохання не сприятиме захисту/відновленню порушеного права/ охоронюваного законом інтересу, що свідчить про обраний позивачем неналежний спосіб захисту, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Також відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав порушення строків звернення до суду.
У відповіді на відзив позивач наголошувала на протиправних діях Мін`юсту щодо призначення її головою ліквідаційної комісії партії.
Також позивачем подано заперечення проти заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, в якій зазначено, що аргументи представника Мін`юсту є безпідставними та непідтвердженими.
У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача наголошував на необґрунтованості позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.
16 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про залучення його до участі в адміністративній справі №320/9453/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію ОСОБА_1 Головою ліквідаційної комісії ПСПУ як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 .
Третя особа, ОСОБА_2 , подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що судових чи статутних підстав для законного призначення відповідачем ОСОБА_1 Головою ліквідаційної комісії без порушення її конституційних та конвенційних прав, свобод та законних інтересів не було. Враховуючи вказане, підтримував позов в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18 березня 2022 року «Щодо призупинення діяльності окремих політичних партій», введеним в дію Указом Президента України від 19 березня 2022 року № 153/2022, призупинено на період дії воєнного стану будь-яку діяльність в Україні політичних партій «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ», «ПАРТІЯ ШАРІЯ», «ДЕРЖАВА», «ЛІВА ОПОЗИЦІЯ», «ПРОГРЕСИВНА СОЦІАЛІСТИЧНА ПАРТІЯ УКРАЇНИ», «СОЮЗ ЛІВИХ СИЛ», «СОЦІАЛІСТИЧНА ПАРТІЯ УКРАЇНИ», «СОЦІАЛІСТИ», «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», «НАШІ» та «БЛОК ВОЛОДИМИРА САЛЬДО».
На виконання Рішення Міністерством юстиції України подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду позови до відповідних політичних партій про заборону їх діяльності, у т.ч. Прогресивної соціалістичної партії України.
Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № П/857/5/22 позов Міністерства юстиції України про заборону діяльності Прогресивної соціалістичної партії України задоволено. Заборонено діяльність Партії, передано майно, кошти та інші її активи, обласних, міських, районних організацій, первинних її осередків та інших структурних утворень у власність держави.
Міністерством юстиції України прийнято рішення від 10 листопада 2022 року № 248/19.4 «Про державну реєстрацію рішення про припинення ПРОГРЕСИВНОЇ СОЦІАЛІСТИЧНОЇ ПАРТІЇ УКРАЇНИ у зв`язку із забороною політичної партії».
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Партія перебуває в стані припинення на підставі внесеного судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством, від 23.06.2022 № П/857/5/22, дата набуття чинності 27.09.2022, видавник Восьмий апеляційний адміністративний суд, головою комісії з припинення визначено ОСОБА_1
Не погоджуючись із призначенням головою комісії з припинення, позивач звернулась до відповідача із заявою від 21 грудня 2024 року.
Міністерство юстиції України розглянуло означену заяву (вх. № В-36713 від 31 грудня 2024 року) щодо зміни ліквідатора ПРОГРЕСИВНОЇ СОЦІАЛІСТИЧНОЇ ПАРТІЇ УКРАЇНИ та вказало, що абзацом другим частини дванадцятої статті 17 Закону про реєстрацію передбачено, що у разі заборони діяльності політичної партії, анулювання реєстрації політичної партії відповідно до Закону про партії для державної реєстрації зміни складу комісії з припинення (ліквідаційної комісії), голови комісії або ліквідатора подаються:
примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) заяви голови, члена комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора політичної партії, її структурного утворення про заміну голови, члена такої комісії або ліквідатора, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Така заява не подається у разі смерті фізичної особи, визнання судом фізичної особи безвісно відсутньою, оголошення судом фізичної особи померлою, обмеження цивільної дієздатності фізичної особи на підставі рішення суду, визнання судом фізичної особи недієздатною;
примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) заяви особи, яка надала згоду на призначення головою, членом комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатором, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Отже, для зміни голови комісії з припинення позивачу необхідно подати зазначені ст. 17 Закону документи.
Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав порушення строку звернення до суду суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто для звернення до суду з цим позовом встановлений шестимісячний строк звернення до суду.
Відповідач, обґрунтовуючи клопотання, вказував на обізнаність позивача про існування рішень у справі № П/857/5/22, у межах якої було заборонено діяльність Партії.
Як наслідок, позивачу було відомо про утворення ліквідаційної комісії Партії та призначення її Головою ліквідаційної комісії Партії, оскільки рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі № П/857/5/22 не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія) Партії.
Водночас, суд бере до уваги аргументи позивача, що підставою для звернення стали наслідки прийнятого відповідачем рішення щодо призначення її головою ліквідаційної комісії, зокрема, притягнення її до відповідальності за невиконання прямих обов`язків голови комісії з процедури припинення партії.
Зокрема, постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у справі № 757/491324-п було задоволено позовні вимоги НАЗК, у т.ч. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.
Враховуючи порушення, на думку позивача, її прав та інтересів, вона звернулась до Мін`юсту 21 грудня 2024 року із заявою, в якій викладено зміст незгоди з призначенням її головою ліквідаційної комісії.
Міністерство юстиції України розглянуло означену заяву та надано відповідь 31 грудня 2024 року вх. № В-36713.
Підсумовуючи викладене та беручи до уваги предмет позову, суд вважає початок відліку строку саме з отриманням позивачем відповіді відповідача 31.12.2024, що свідчить про дотримання позивачем строків звернення до суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для залишення позову без розгляду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 05.04.2001 №2365-III «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон №2365-III) визначає правові та організаційні засади реалізації права громадян на об`єднання в політичні партії, порядок їх утворення і діяльності.
За визначенням, наведеним у статті 2 Закону №2365-III, політичною партією є зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.
Діяльність політичної партії може бути заборонена лише за рішенням суду (частина третя статті 5 Закону №2365-III).
Як установлено судом вище, рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №П/857/5/22 позовну заяву Міністерства юстиції України задоволено повністю. Заборонено діяльність політичної партії «Прогресивна соціалістична партія України».
Постановою Верховного Суду України від 27 вересня 2022 року у справі №П/857/5/22 апеляційну скаргу політичної партії «Прогресивна соціалістична партія України» задоволено частково. Змінено рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року, виключивши з його мотивувальної частини висновок про невідповідність програмних і статутних цілей політичної партії «Прогресивна соціалістична партія України» вимогам Конституції та законів України та щодо дій, спрямованих на розпалювання расової ворожнечі. В іншій частині рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року залишено без змін.
Державний контроль за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади (пункт 1 частини першої статті 18 Закону №2365-III). 
Таким центральним органом виконавчої влади, з огляду на Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, є Міністерство юстиції України, яке відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями Конституції та законів України, звертається до суду з позовом та бере участь у справі про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії (пункт 1, підпункт 83-15 пункту 4 Положення).
Частинами 3, 4 ст.21 Закону України «Про політичні партії України» (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення судом та визначення відповідачем голови комісії з припинення партії) вказує на те, що у разі, якщо в рішенні суду про заборону діяльності політичної партії не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія) політичної партії, її структурних утворень, які мають статус юридичної особи, в рішенні про припинення політичної партії, її структурних утворень визначається як голова комісії з припинення (ліквідаційної комісії) політичної партії, її структурних утворень керівник органу управління або особа, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено рішенням суду.
У разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду. Перехід такого майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 була та є керівником політичної партії, що також не заперечується останньою.
Таким чином, оскільки рішенням суду у справі № П/857/5/22 не було призначено комісії з припинення (ліквідаційна комісія) політичної партії та голови комісії з припинення (ліквідаційної комісії), відповідачем у відповідності до норм чинного законодавства прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 головою комісії з припинення Політичної партії «Прогресивна соціалістична партія України».
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 21 Закону України «Про політичні партії в Україні» (чинною на час звернення позивачем із заявою до відповідача), у разі якщо в рішенні суду про заборону діяльності політичної партії не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія) політичної партії, її структурних утворень, які мають статус юридичної особи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, або його територіальні органи призначають голову, членів такої комісії або ліквідатора політичної партії, її структурних утворень в рішенні про їх припинення. Головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатором призначається, якщо інше не встановлено рішенням суду, керівник органу управління політичної партії або особа, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр), має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, а якщо такі V керівник та особа відсутні або повідомили про відмову від виконання відповідних обов`язків у формі заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено, - інша особа, яка надала на це свою згоду у формі заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено.
За заявою голови, члена комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора політичної партії, її структурного утворення, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, або його територіальні органи здійснюють заміну голови, члена такої комісії або ліквідатора відповідно на іншу особу, яка надала на це свою згоду у формі заяви, справжність підпису на якій нотаріально засвідчено. Заява голови, члена комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора політичної партії, її структурного утворення не вимагається у разі смерті фізичної особи, визнання судом фізичної особи безвісно відсутньою, оголошення судом фізичної особи померлою, обмеження цивільної дієздатності фізичної особи на підставі рішення суду, визнання судом фізичної особи недієздатною.
Водночас, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон про реєстрацію).
Відповідно до положень статті 4 Закону про реєстрацію державна реєстрація базується на таких основних принципах, як, зокрема, державна реєстрація за заявницьким принципом; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до Закону про реєстрацію.
Абзацом другим частини дванадцятої статті 17 Закону про реєстрацію передбачено, що у разі заборони діяльності політичної партії, анулювання реєстрації політичної партії відповідно до Закону про партії для державної реєстрації зміни складу комісії з припинення (ліквідаційної комісії), голови комісії або ліквідатора подаються:
примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) заяви голови, члена комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатора політичної партії, її структурного утворення про заміну голови, члена такої комісії або ліквідатора, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Така заява не подається у разі смерті фізичної особи, визнання судом фізичної особи безвісно відсутньою, оголошення судом фізичної особи померлою, обмеження цивільної дієздатності фізичної особи на підставі рішення суду, визнання судом фізичної особи недієздатною;
примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) заяви особи, яка надала згоду на призначення головою, членом комісії з припинення (ліквідаційної комісії) або ліквідатором, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що надане у листі-відповіді Міністерством юстиції України містить обґрунтовані та правомірні роз`яснення щодо поставлених питань у зверненні позивача відносно правомірності призначення її головою ліквідаційної комісії та вказано на умови для зміни голови комісії.
При цьому, наголошуючи в позові на порушення її прав, позивач не скористалась визначеною правовою можливістю для зміни голови комісії з припинення.
Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно з приписами ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 18 травня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.