П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9370/25	
Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В.,
Казанчук Г.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2025р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ у Вінницькій області, у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 22.10.2024р. №154750008580 про відмову в здійсненні перерахунку та переводу ОСОБА_1 на пенсію за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_2 з 1.05.2005р. до 14.05.2008р., на підставі чого здійснити перерахунок і переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком як такої, яка народила і виховала до 6-річного віку п`ятьох дітей та досягла 50 років, з моменту її звернення до пенсійного органу 15.10.2024р.. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що після досягнення 50 років вона звернулась до органу ПФУ із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Розглянувши заяву та подані документи, ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення від 22.10.2024р. №154750008580, яким відмовило у переведенні позивачки на пенсію за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу – 15 років.
Позивачка вважає вказану відмову органу ПФУ протиправною та незаконною, а тому звернулася до суду із даним позовом. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 22.10.2024р. №154750008580 про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком згідно із пунктом 3 статті 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_2 з 1.05.2005р. до 14.05.2008р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2024р. про перехід на пенсію за віком згідно із пунктом 3 статті 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026р. внесено виправлення у рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026р., у справі №420/9370/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Викладено третій абзац резолютивної частини судового рішення в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_2 з 01.05.2005 до 14.05.2008 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.10.2024 року про перехід на пенсію за віком згідно із пунктом 3 статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”».
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Вінницькій області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не відповідальна за формування та ведення Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно вона не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.
При цьому, посилання відповідача на відсутність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про нараховану допомогу, на думку суду, не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки періоду догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду те, що порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) був затверджений лише у червні 2014 року постановою Правління ПФУ від 18.06.2014р. №10-1.
Отже, суд дійшов висновку, що надані позивачкою документи є достатніми для зарахування до її страхового стажу періоду догляду за дитиною, а доводи відповідача, суд вважав безпідставними.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 є матір`ю п`ятьох дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою Прилиманського старостинського округу Одеського району Одеської області від 26.09.2024р. №292.
Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Позивачка вказує, що із досягненням 50-річного віку, у червні 2024р. вона звернулась до територіального органу ПФУ з приводу переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, як матері п`ятьох дітей, яка народила і виховала їх до шестирічного віку, проте спеціалістом пенсійного органу позивачці було повідомлено, що для призначення їй пенсії за віком її страхового стажу недостатньо. Внаслідок чого позивачці стало відомо, що в автоматизованій системі пенсійного органу не значиться період її перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 1.05.2005р. до 14.05.2008р. та відповідно цей період не входить до її страхового стажу.
У подальшому, 15.10.2024р. позивачка звернулась до територіального органу ПФУ з повторною заявою про перехід на пенсію за віком згідно із п.3 ст.115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши до заяви наступні документи:
- довідку Овідіопольського відділу УСЗН Одеської РДА від 29.05.2024р. №953 про те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку Овідіопольському відділі УСЗН Одеської РДА та відповідного до чинного законодавства була призначена допомога при народженні дитини, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- лист Одеської РВА від 15.10.2024р. №01-22/857, яким на звернення ОСОБА_2 щодо внесення даних про стан в реєстрі страхових осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період її знаходження на обліку по народженню дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в Овідіопольському відділі УСЗН Одеської РДА за період з 13.05.2005р. по 13.05.2023р., повідомлено, що на даний момент відсутні правові підстави для подання звітності про нарахування ОСОБА_2 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за іншу юридичну особу, а саме - УСЗН Овідіопольської РДА Одеської області (код ЄДРПОУ- 03194950), яке знаходиться в стані припинення.
- довідку Прилиманського старостинського округу Одеського району Одеської області від 26.09.2024р. №292, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно народила та виховала до 6-річного віку п`ятьох дітей.
Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглядало ГУ ПФУ у Вінницькій області.
За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення від 22.10.2024р. №154750008580 про відмову в здійсненні перерахунку та переводу ОСОБА_1 на пенсію за віком. 
Дане рішення вмотивовано тим, що статтею 115 Закону 1058-IV від 9.07.2003р. визначено умови призначення пенсії за віком після досягнення віку 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. Згідно із поданими документами страховий стаж становить 12 років 04 місяців 27 днів. До страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю даних за цей період в реєстрі застрахованих осіб.
Вважаючи вказане вище рішення протиправними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій ПФУ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003р. №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із ст.14 Закону №1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є: 1) роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.
Положеннями ст.26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
При цьому, п.3 ч.1 ст.115 Закону України від 9.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.2 ст.24 Закону №1058-IV).
Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 є матір`ю п`ятьох дітей та виховала їх до шестирічного віку, що підтверджується довідкою Прилиманського старостинського округу Одеського району Одеської області від 26.09.2024р. №292.
Вказане не заперечується і відповідачем.
Разом з тим, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області було відмовлено у переведенні позивачки на пенсію за віком, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж – 15 років.
При цьому, пенсійним органом зазначено, що до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю даних за цей період в реєстрі застрахованих осіб.
Надаючи оцінку вказаному, судова колегія зазначає наступне. 
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із ст.20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч.16 ст.106 Закону №1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.
У постановах від 27.03.2018р. у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018р. у справі №490/12392/16-а, від 17.07.2019р. у справі №144/669/17, від 23.03.2020р. у справі №535/1031/16-а, від 28.05.2021р. у справі №591/3839/16-а, від 30.12.2021р. у справі №348/1249/17, від 27.02.2022р. у справі №620/3754/18, від 11.10.2023р. у справі №340/1454/21 Верховний Суд дійшов висновку, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Окрім того, судова колегія вважає слушним зауваження суду першої інстанції, що порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджений лише у червні 2014р. постановою Правління ПФУ від 18.06.2014р. №10-1.
Водночас, відповідно до п.11 Порядку №637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Таким чином, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю якої є позивачка, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2005р..
Крім того, довідкою від 29.05.2024р. за №953, виданою Овідіопольським відділом УСЗН Одеської РДА, підтверджується, що з 1.05.2005р. по 14.05.2008р. призначено допомогу при народженні дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Вказане підтверджується і листом Одеської РВА від 15.10.2024р. №01-22/857.
Враховуючи наведені вище норми, наявні у матеріалах справи докази та висновки Верховного Суду у справах з подібних відносин, колегія суддів зазначає, що відсутність даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивачки періоду догляду за дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягненням нею 3-річного віку.
З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 22.10.2024р. №154750008580 про відмову в здійсненні перерахунку та переводу ОСОБА_1 на пенсію за віком є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для часткового задоволення позовних вимог.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026р. залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

Г.П. Казанчук