П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23702/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 року у справі №420/23072/25 в частині відмови в накладенні штрафу на командира Військової частини НОМЕР_1 
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/23702/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати, виплатити компенсацію втрати частини доходів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі №420/23702/25, зокрема:
«Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат за період з 29.01.2020 року до 20.10.2020 року у повному обсязі, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат за період з 27.02.2022 року до 19.05.2023 року у повному обсязі, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159.».
17.12.2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі №420/23702/25 - набрало законної сили. 
05.02.2026 року за допомогою системи «Електронний суд» позивачем подано заяву в порядку статті 382 КАС України про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення від 31.10.2025 року у справі №420/23702/25. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 року у справі №420/23702/25 заяву ОСОБА_1 – задоволено. 
Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі №420/23702/25 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 у місячний строк звіт про виконання рішення суду від 31.10.2025 року у справі №420/23702/25.
20.03.2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду. Даний звіт обґрунтований, зокрема, тим, що після отримання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року по справі №420/23702/25 про відмову Військовій частині НОМЕР_1 в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору, командування Військової частини НОМЕР_1 негайно почало вживати заходів на виконання рішення суду по справі №420/23702/25. 
Так, командиром Військової частини НОМЕР_1 за участю начальника фінансово-економічної служби направлено на забезпечувальний фінансовий орган заявки-розрахунки на фінансування Військової частини НОМЕР_1 станом на січень 2026 року за вих. №2/18 від 12.01.2026 року, станом на лютий 2026 року за вих. №2/146 від 10.02.2026 року та станом на березень 2026 року за вих. №2/236 від 10.03.2026 року.
Крім того, як стверджував представник відповідача, Військова частина є розпорядником бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України третього ступеня. Військова частина НОМЕР_1 отримує відкриті асигнування від розпорядників коштів другого ступеня. 
Отже, Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, виконує функції оборони держави, фінансується виключно з державного бюджету, здійснює оплату за наявності бюджетних асигнувань, та за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету. Військова частина НОМЕР_1 не здійснює прибуткової господарської діяльності, а тому не має альтернативних джерел фінансування, кошти у спецфонді не передбачені.
Незважаючи на дуже важке фінансове становище і обмежене фінансування, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року по справі №420/23702/25 платіжною інструкцією №184 від 03.02.2026 року згідно до розрахунково платіжної відомості №59 від 03.02.2026 року позивачу перераховано грошові кошти в сумі в сумі 2773 грн. 90 коп. 
Відтак, вчинені військовою частиною НОМЕР_1 дії, спрямовані на фактичне виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року. При цьому, часткове невиконання Військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами, і відсутністю намірів суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення.
23.03.2026 від позивача надійшла заява, у якій просив:
- відмовити у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 31.10.2025 року у справі № 420/23702/25;
- витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчений розрахунок: компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат за період з 29.01.2020 року до 20.10.2020 року у повному обсязі, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат за період з 27.02.2022 року до 19.05.2023 року у відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159;
- накласти на ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , штраф у сумі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину якого стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), а іншу половину - до Державного бюджету України;
- встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі № 420/23702/25.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 року у справі №420/23072/25 заяву ОСОБА_1 – задоволено частково.
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про прийняття звіту по справі № 420/23702/25 – відмовлено.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати протягом 3 (трьох) місяців з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі № 420/23702/25.
Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчений розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат за періоди з 29.01.2020 року до 20.10.2020 року та з 27.02.2022 року до 19.05.2023 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159, який здійснений на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі № 420/23702/25.
У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 – відмовлено.
Приймаючи зазначене судове рішення в частині відмови в накладенні штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутній розрахунок нарахованої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат. Як зауважено окружним адміністративним судом, відсутність вказаного розрахунку позбавляє можливість перевірити його правильність та встановити факт виконання рішення суду у вказаній справі.
З урахуванням наведених обставин, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що вирішення питання щодо накладення штрафу на ОСОБА_2 , тобто командира Військової частини НОМЕР_1 , у даному випадку є передчасним.
Не погоджуючись із вище наведеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення спірного процесуального питання, викладено прохання скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 року у справі №420/23072/25 із прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви щодо накладення на командира Військової частини НОМЕР_1 штрафу.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що частиною 10 статті 382-3 КАС України чітко визначені повноваження суду та підстави для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, а саме неподання таким суб`єктом звіту про виконання судового рішення у строк, встановлений судом.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, апеляційний суд вказує про таке.
Статтею 382 КАС України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) установлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Тобто, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено на суд, який може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання такого рішення, штраф.
Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: 
встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.
Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.
Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 року у справі № 704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.
Отже, відповідно до приписів статті 382 КАС України, суд має повноваження: 1) встановити новий строк подання звіту для виконання рішення суду, 2) накласти штраф на керівника владного суб`єкта, відповідального за виконання рішення суду.
У постанові від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19 та в ухвалі від 04.10.2022 року у справі № 200/3958/19-а Верховний Суд вказав, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. 
Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. 
Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. 
Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.
Відтак, невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами статті 382-3 КАС України. Вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), суд має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Зокрема, суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обґрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. 
Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних, соціальних та інших виплат, передбачено приписами частини другої і п`ятої статті 382-3 КАС України.
Як слідує з матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 року у справі №420/23702/25 встановлено право позивача на нарахування та виплату Військовою частиною НОМЕР_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат за період з 29.01.2020 року до 20.10.2020 року, а також за період з 27.02.2022 року до 19.05.2023 року.
У поданому звіті про виконання рішення суду у даній справі представник Військової частини НОМЕР_1 зазначив, що згідно із розрахунково-платіжної відомості №59 від 03.02.2026 позивачу перераховано грошові кошти в сумі 2773 грн. 90 коп. При цьому, представник відповідача зауважив, що з урахуванням виплаченої суми рішення суду залишається частково невиконаним.
Судом першої інстанції з`ясовано, що в матеріалах справи відсутній розрахунок нарахованої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат. У свою чергу, відсутність вказаного розрахунку позбавляє суд можливості перевірити та встановити факт виконання рішення суду у вказаній справі.
З цих підстав, суд попередньої інстанції уважав за необхідне витребувати у відповідача належним чином засвідчений розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат, який здійснений на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2025року у справі № 420/23702/25.
З огляду на викладене, окружний адміністративний суд визнав поданий звіт Військової частини НОМЕР_1 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та інших виплат, та встановив новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у даній справі.
При цьому, з урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції зауважив, що вирішення питання щодо накладення штрафу на ОСОБА_2 , командира Військової частини НОМЕР_1 , є передчасним.
Наведені вище обставини свідчать про те, що ухвалою суду першої інстанції продовжено відповідачу строк для подання звіту про виконання рішення, та не встановлено обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, відтак, на даний час відсутні підстави для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд уважає правильним висновок окружного адміністративного суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на начальника Військової частини НОМЕР_1 штрафу.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені скаржником в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
У відповідності до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 року у справі №420/23072/25 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.І. Шляхтицький